Príloha č. 3

Posudok z hodnotenia rizika
(podľa § 8, vyhlášky 399/2005 Z. z.)

Hodnotenie rizika je v tejto žiadosti vykonané podľa Smernice 2001/18/ES, časti B a zákona č. 151/2002 Z. z. v platnom znení. 
Analýza vlastností GM kukurice MON 88017 s prihliadnutím ku skúsenostiam z pestovania tradičnej kukurice v rámci EU, ukázala, že riziko potenciálnych nežiaducich účinkov na zdravie ľudí, zvierat a smerom k životnému prostrediu, vyplývajúce z plánovaných pokusov s hore uvádzanou GM kukuricou, možno považovať za zanedbateľné.
Vzhľadom ku skutočnosti, že celkové  riziko vyplývajúce z použitia GM kukurice MON 88017 smerom k životnému prostrediu je zanedbateľné, nie sú tu uplatňované žiadne špecifické stratégie pre management rizika alebo monitoring. To však nevylučuje povinnosť sledovania výdrolu v nasledujúcom roku.
Odkazy k bodom, tabuľkám či obrázkom, použité v hodnotení rizika (viď. nižšie), referujú k textu vlastnej žiadosti. 

MON 88017 
Pri hodnotení rizika sa porovnáva nakladanie s geneticky modifikovanou kukuricou MON 88017 s nakladaním s geneticky nemodifikovanou, konvenčnou kukuricou. Sú  posudzované možné priame a nepriame, bezprostredné a následné škodlivé účinky tohto nakladania, najmä pôsobenie na zdravie, zvierat a životné prostredie.
Hodnotenie možných škodlivých účinkov nakladania s MON 88017 v spojení s:
1.príjemcom
Kukurica je významnou plodinou pestovanou vo všetkých poľnohospodárskych oblastiach sveta. Nie je známe, že by kukurica, pri dodržiavaní všetkých štandardov kvality produkcie, mala škodlivé účinky na zdravie ľudí, zvierat alebo životné prostredie. Možno konštatovať, že riziko výskytu možných škodlivých účinkov v spojení s príjemcom, je možné považovať za zanedbateľné.
2. s vloženým dedičným materiálom (pôvodom z darcovského organizmu)
Nie je známe, že by dedičný materiál, ktorý bol vnesený do rastlín kukurice, uvedený v tabuľke č. 2., bod 2.11, mal škodlivé účinky na zdravie ľudí, zvierat alebo životné prostredie.
Možno konštatovať, že riziko výskytu možných škodlivých účinkov v spojení s vloženým dedičným materiálom, je možné považovať za zanedbateľné.
3. s vektorom
Pre transformáciu kukurice bol použitý vektorový plazmid PV-ZMIR39 (viď. bod 2.4. Obr. 1), ktorý bol vyvinutý pomocou bežných techník molekulárnej biológie. Ide o binárny vektor Agrobacterium tumefaciens obsahujúci ľavé a pravé T-DNA hraničné sekvencie. Úsek T-DNA obsahuje génové expresné kazety cp4 epsps a cry3Bb1 od MON 88017 (viď. bod 2.5.) je súčasťou plazmidu PV-ZMIR39, ktorý bol počas transformácie integrovaný do genómu kukurice.
Úsek chrbtového („backbone“) DNA plazmidu PV-ZMIR39, ktorý nebol integrovaný do genómu kukurice obsahuje dva začiatky replikácie (ori) potrebné pre replikáciu plazmidu. Ďalej obsahuje bakteriálny selektovateľný gén aad, ktorý kóduje aminoglykozidový enzým zodpovedajúci za rezistenciu k antibiotikám spectinomycín a streptomycín. Prítomnosť sekvencií cp4 epsps a cry3Bb1, vrátane absencie sekvencie aad a chrbtových („backbone“) sekvencií v MON 88017, bola potvrdená Southern blot analýzami (viď. bod 2.11.).
Nie sú známe žiadne spôsoby škodlivosti použitého vektoru, možno teda konštatovať, že riziko výskytu možných škodlivých účinkov v spojení s vektorom, je možné považovať za zanedbateľné.
4. s vložením konštruktu
Vložením konštruktu získava kukurica nové vlastnosti, toleranciu ku glyfozátu a niektorým škodcom z rodu chrobákov (Coleoptera).
Nie je známe, že by vložením konštruktu došlo k mutácii niektorého génu, významného pre funkciu genómu hostiteľa. Možno teda konštatovať, že riziko výskytu možných škodlivých účinkov v spojení s vložením konštruktu je možné považovať za zanedbateľné.
5. so signálnymi a selekčnými génmi
Chrbtový („backbone“) úsek vektorového plazmidu PV-ZMIR39, obsahujúci bakteriálny selektovateľný gén aad, kódujúci rezistenciu k spectinomycínu a streptomycínu, nebol do genómu kukurice MON 88017 integrovaný.
6. s inzertom
Molekulárne analýzy potvrdzujú, že MON 88017 obsahuje iba úsek T-DNA plazmidu PV-ZMIR39. Tento úsek T-DNA obsahuje génové expresné kazety cp4 epsps a cry3Bb1.
MON 88017 obsahuje jednu kópiu vnesenej DNA.
V genóme kukurice MON 88017 neboli detekované žiadne ďalšie časti vektoru PV-ZMIR39 či už v spojení s expresnými kazetami alebo iné. Neboli tiež detekované úseky chrbtovej („backbone“) časti vektoru.
Závery molekulárnych analýz poukazujú na existenciu iba dvoch očakávaných kompletných proteínov, Cry3Bb1 a CP4 EPSPS, ktoré sú kódované inzertom v MON 88017.
Možno teda konštatovať, že riziko výskytu možných škodlivých účinkov v spojení s inzertom, je možné považovať za zanedbateľné.
7.  s výsledným geneticky modifikovaným organizmom
Vlastnosti geneticky modifikovanej kukurice MON 88017, s prihliadnutím ku skúsenostiam z pestovania tradičnej kukurice v rámci E.U., podporujú záver, že riziko potenciálnych nežiadúcich účinkov na zdravie ľudí, zvierat a smerom k životnému prostrediu, možno považovať za zanedbateľné.
8. s miestom a rozsahom nakladania s geneticky modifikovaným organizmom
Poľné pokusy s MON 88017 sú plánované len na jednej lokalite na obmedzenej ploche (celková rozloha pokusnej plochy max. 3 000 m2). Vzhľadom k tejto malej ploche, charakteru pokusov a charakteru lokalít, je možné považovať riziko výskytu možných škodlivých účinkov v spojení s miestom a rozsahom nakladania s geneticky modifikovaným organizmom za zanedbateľné.
9. so životným prostredím v mieste nakladania s geneticky modifikovaným organizmom
Životné prostredie v mieste nakladania s geneticky modifikovanou kukuricou tvorí poľnohospodársky využívané pozemky. Pre obmedzenie úniku geneticky modifikovanej kukurice do okolitého prostredia prostredníctvom peľu budú použité technické obmedzenia v podobe kombinácie izolačných vzdialeností a ochranných obsevov, obmedzenie úniku semien je limitované prísnym režimom pre zakladanie a zber pokusov. Všetky prevážané semená sú transportované v uzavretých a označených obaloch a sú evidované. Možno konštatovať, že riziko výskytu možných škodlivých účinkov v spojení so životným prostredím v mieste nakladania s geneticky modifikovaným organizmom je za zanedbateľné.
10. s možnými interakciami medzi geneticky modifikovaným organizmom a životným prostredím v mieste nakladania
Vzhľadom k fenotypovým a agronomickým charakteristikám (s výnimkou vnesených vlastností) je MON 88017 podobná konvenčnej kukurici. Možno teda konštatovať, že ekologické interakcie MON 88017 ako s necieľovými organizmami životného prostredia, tak i s jeho neživými zložkami nie sú odlišné od interakcií kukurice konvenčnej (geneticky nemodifikovanej).

a) Pravdepodobnosť, že sa za podmienok zavádzania do životného prostredia stanú geneticky modifikované vyššie rastliny odolnejšie ako príjemca alebo rodičovský organizmus v poľnohospodárskom prostredí alebo invazívnejší v prírodnom prostredí
Kukurica bola do Európy introdukovaná pred viac ako päťsto rokmi, je jednoročnou plodinou bez vlastností perzistencie alebo schopností invázie v životnom prostredí. Vzhľadom k intenzívnej selekcii nie je kukurica schopná normálneho rastu a vývoja bez asistencie človeka.
Pokiaľ by vnesené vlastnosti zmenili biologický fitness kukurice MON 88017, mohlo by to mať následky v podobe zvýšenej perzistencie a invazívnosti tejto kukurice. Aspoň teoreticky, by vnesené vlastnosti (tolerancia ku glyfozátu a niektorým zástupcom Coleoptera) mohli mať nejaký nežiadúci účinok na životné prostredie.
Zvýšená perzistencia kukurice by mohla znamenať ich zmenu na burinnú rastlinu rozširujúcu sa v životnom prostredí. Táto zmena by však bola pre rastliny Zea mays atypická. Po desaťročí intenzívneho šľachtenia vrátane využitia mutagenézy a ďalších metód rozširujúcich genetickú diverzitu kukurice, nebola žiadna takáto zmena nikdy popísaná.
V krajinách E.U. sa pestuje ročne okolo šesť miliónov hektárov tejto plodiny, zberané zrno je transportované tisíce kilometrov po železnici, cestách, alebo vodnou dopravou a i napriek tomu kukuricu nenachádzame rásť na okrajoch ciest, v priekopách, alebo na industriálnych miestach s výskytom mnohých burinných rastlín. Štúdie výskytu spontánnych populácii rastlín na neobrábaných poliach (v „set-aside“ režimu) vo Francúzsku nepotvrdila výskyt kukurice na týchto pozemkoch (Bodet et al., 1994; Mamarot a Rodriguez, 1994). Kukurica nie je považovaná za zaburiňujúcu plodinu osevného sledu. Je to preto, že semená kukurice nemajú dormanciu, zle prežívajú v pôde, rastliny sú citlivé na mráz a kultiváciu v rámci prípravy pôdy k sejbe následnej plodiny (Hick a Thomison 2004; OECD, 2003; Shaw, 1988).
Zrno kukurice je jedinou prežívajúcou formou tejto plodiny, regenerácia z vegetatívnych orgánov nie je v prírode známa. Kukurica je od burinných rastlín odlišná svojím oddeleným kvetenstvom, kedy samičie kvetenstvo – šúľok, je uzavreté listeňmi. Semená tak nemajú potenciál samovoľného uvoľňovania, ale môžu byť rozširované mechanicky počas zberu, divokou zverou alebo poliehaním rastlín spôsobeným škodcami a vetrom, kedy šúľky spadnú na povrch pôdy. I keď časť semien môže za vhodných podmienok miernej a vlhkej zimy prezimovať a vyklíčiť na jar nasledujúceho roku, kukurica sa nestane perzistentnou burinou (Hallauer, 1995; OECD, 2003). Výskyt výdrolu kukurice v osevnom slede býva v európskych podmienkach ojedinelý, pretože mladé rastliny bývajú likvidované mrazom, alebo sú jednoducho likvidované kultiváciou pôdy a použitím herbicídov v následných plodinách.
Hore uvedené závery nie sú odlišné pre MON 88017. Ako je popisované v bode 2.18 pre MON 88017, vlastnosti MON 88017 sú zhodné s vlastnosťami kukurice konvenčnej (nemodifikovanej), s výnimkou jej tolerancie ku glyfozátu a niektorým zástupcom Coleoptera. Výsledky poľných pokusov, zameraných na hodnotenie fenotypových, agronomických, reprodukčných a ďalších znakov ukázali, že táto geneticky modifikovaná kukurica sa od konvenčnej kukurice neodlišuje (viď. bod 2.15. pre MON 88017). Vzhľadom k tomu, že genetická modifikácia v MON 88017 nevyvolala žiadne biologicky významné rozdiely fenotypu, ktoré by zmenili biologický fitness tejto kukurice v porovnaní s kukuricou konvenčnou, je veľmi nepravdepodobné, aby MON 88017 bola v poľných podmienkach viac perzistentná, alebo v prírode viac invazívna. Vnesené vlastnosti tolerancie ku glyfozátu a niektorým zástupcom Coleoptera by nemali navodzovať nejakú významnú výhodu alebo nevýhodu, ktorá by mala vplyv na prežitie kukurice v prostredí (viď. nasledujúci bod b).
Pravdepodobnosť nezamýšľaného rozširovania MON 88017 do nepoľnohospodárskeho prostredia je zanedbateľná. V porovnaní s tradičnou kukuricou, nie je perzistencia tejto kukurice v poľných podmienkach a jej invazívna schopnosť do okolitého prostredia zmenená. Pokiaľ by došlo k rastu rastlín MON 88017 v „nepoľnohospodárskom“ prostredí, čo je veľmi nepravdepodobné, tak by dôsledky tohto rastu na životné prostredie boli zanedbateľné.
Riziko nezamýšľaného rozširovania MON 88017 je vzhľadom k obmedzeným schopnostiam kukurice stať sa burinnou rastlinou zanedbateľné. Z tohto dôvodu nie je navrhnutá žiadna špecifická stratégia pre management rizika.
b) Každá ďalšia selekčná výhoda alebo nevýhoda vyplývajúca z genetickej modifikácie, tj. selekčnú výhodu geneticky modifikovaného organizmu v porovnaní s príjemcom, prípadne rodičovským organizmom.
Vzhľadom k dlhodobým skúsenostiam s pestovaním kukurice v Európe, je ťažké si predstaviť mechanizmus, ktorým by rastliny kukurice, rastúce mimo pestovateľské plochy, negatívne ovplyvňovali biodiverzitu.
Pokiaľ by nové vlastnosti MON 88017 zapožičiavali nejakú v životnom prostredí významnú selekčnú výhodu, je potrebné to hodnotiť v porovnaní s konvenčnou kukuricou a vo vzťahu k ostatnej vegetácii. Významná zmena biologických vlastností MON 88017 by teoreticky mohla viesť k tomu, že by táto kukurica získala konkurenčnú výhodu nad ostatnými rastlinami práve z pohľadu jej známej nekonkurencieschopnosti v životnom prostredí. Týmto, aspoň teoreticky, by nové vlastnosti GM kukurice mohli vyvolať nejaký nežiaduci účinok.
Pokiaľ by uvažovaná selekčná výhoda MON 88017 viedla až k zmene, keby sa stala z kukurice zaburiňujúca rastlina, vyústilo by to v jej invazívne rozširovanie do životného prostredia. Avšak ako je popísané v bodoch 2.16. a 2.19. (pre MON 88017), vložené sekvencie génov, pri porovnaní s konvenčnou kukuricou, nespôsobujú žiadne biologicky významné premeny ostatných fenotypových vlastností, ako sú napr. rast a vývoj rastlín, morfológia, agronomické vlastnosti, zloženie zásobných látok, nutričné hodnoty alebo zdravotná nezávadnosť. Vyhodnotenie akejkoľvek konkurenčnej výhody či nevýhody tak bude vždy smerované na analýzu vložených vlastností (tolerancia ku glyfozátu a niektorým zástupcom Coleoptera).
Vlastnosť tolerancie ku glyfozátu v MON 88017 nespôsobuje žiadnu selekčnú výhodu či nevýhodu v prostredí, kde nie je aplikovaný glyfozát. Týmto nemá žiadny priamy konkurenčný význam smerom k divoko rastúcim rastlinám, lebo nepriamy vplyv na organizmy prostredia interagujúcí s týmito rastlinami. Striktne povedané, jediná selekčná výhoda MON 88017 vyplývajúca z prítomnosti génu cp4 epsps je v momente kedy je plodina ošetrovaná herbicídom s úč. látkou glyfozát. Z pohľadu súčasne používaných pestovateľských praktík používaných pre kukuricu nemá táto „výhoda“ žiadny ekologický význam. Ochrana porastov proti burinám či už pomocou herbicídov, alebo mechanicky, je jedným zo základných technologických postupov rastlinnej výroby.
Vlastnosť tolerancie k niektorým zástupcom Coleoptera by mohla poskytovať určitú selekčnú výhodu v prostredí s vysokým výskytom cieľových škodcov a to iba v prípade absencie omnoho dôležitejších environmentálnych a kultivačných faktorov, ktoré ovplyvňujú prežitie kukurice. V praxi, by táto výhoda mohla trvať len veľmi krátko a to z dôvodu veľmi nízkych schopností kukurice prežívať v prostredí.
Viac-menej ojedinelý výdrol kukurice možno ľahko eliminovať mechanicky, prípadne množstvom graminicídov, ktoré sú v rastlinnej výrobe k dispozícii.
Kukurica MON 88017 je vo svojej podstate zhodná s kukuricou konvenčnou, s výnimkou vložených vlastností tolerancie ku glyfozátu a niektorým zástupcom Coleoptera. Týmto je riziko MON 88017 vzhľadom k poľnohospodárskemu a „nepoľnohospodárskemu“ prostrediu zanedbateľné. Nie je navrhnutá žiadna špecifická stratégia pre management rizika.
c) Možnosť prenosu dedičného materiálu na rovnaký alebo iný druh za podmienok pestovania geneticky modifikovaných vyšších rastlín a každú selekčnú výhodu alebo nevýhodu, ktorá môže byť takto prenesená
MON 88017, rovnako ako ostatné kukurice, nie je sexuálne kompatibilná so žiadnymi domácimi alebo introdukovanými divo rastúcimi druhmi v Európe. Týmto je možnosť prenosu dedičného materiálu MON 88017 limitovaná iba v rámci pestovanej kukurice.
Všetky kukurice pestované v Európe sa môžu medzi sebou krížiť. Peľ kukurice produkovaný nejakou špecifickou líniou alebo hybridom môže byť prenášaný vetrom na krátke vzdialenosti a opeliť tak ďalšie materiály kukurice. Rovnako tak i kukurica MON 88017 produkuje normálny peľ, ktorým môžu byť opelené susedné rastliny inej odrody. Na túto odrodu sa prenesú taktiež vlastnosti tolerancie ku glyfozátu a tolerancie k niektorým zástupcom Coleoptera, ktoré sa exprimujú v ich potomstve.
Potenciálne cudzoopelenie vložených vlastností v GM kukurici môže, aspoň teoreticky, spôsobiť nejaký nežiadúci environmentálny účinok. Pokiaľ by prenos genetickej informácie (vlastností GM kukurice) sexuálne kompatibilným rastlinám mal spôsobiť nejakú konkurenčnú výhodu a týmto vylepšiť biologický fitness rastlín príjemcu, potom by sa tieto rastliny mohli stať invazívnym druhom a potenciálne sa rozširovať v životnom prostredí.
Potenciál prenosu dedičného materiálu medzi rastlinami kukurice je limitovaný mobilitou peľu. Pri peli kukurice, ho väčšina zostáva na mieste pestovania plodiny vzhľadom k jeho špecifickej veľkosti okolo 0,1 mm v priemere. Vzhľadom k jeho veľkosti a hmotnosti, sa vo významnejšom množstve pohybuje iba na krátke vzdialenosti. Väčšina peľu kukurice „doletí“ do vzdialenosti päť metrov od okraja poľa (Sears a Stanley-Horn 2000; Pleasants et al. 2001). (Hansen, 1999) popísal, že na susedných listoch kukurice, ktoré boli vo vzdialenostiach 0, 1 a 3 m od Bt kukurice sa významne znižovalo i množstvo peľu. (Sears a Stanley-Horn 2000) uvádzajú, že kumulatívne 99 % peľu bolo namerané do vzdialenosti 50 m a 100 % do vzdialenosti 100 m od zdroja. Vo francúzskej štúdii s prenosom peľu pri kukurici (AGPM, 1999) bol pri susednej kukurici nameraný podiel cudzoopelenia v množstve 1% vo vzdialenosti 10m od zdroja. Ďalšie výsledky výskumu ukazujú, že v priemere, väčšina kukuričného peľu „nelieta“ ďalej ako do 100 m, kedy presná hranica „doletu“ peľu nie je jednoznačná (Devos et al. 2005). Cudzoopelenie môže byť detekované do 200 m (<0,1 %) (Halsey et al. 2005), k žiadnemu potom nedošlo vo vzdialenosti 300m (Luna et al. 2001). Takmer všetky potenciálne cudzoopelenia v rámci kukurice sú limitované do 30 m od zdroja peľu (Messeguer 2003; Ma et al. 2004). Pravdepodobnosť prenosu dedičného materiálu medzi susednými porastami kukurice ďalej ovplyvňuje synchronizácia kvitnutia, vzdialenosť medzi porastami a ich lokalizácia, tj. ich umiestnenie v smere prevládajúcich vetrov (Devos et al. 2005).
Ako už bolo skôr spomenuté, prenos vlastností tolerancie ku glyfozátu a tolerancie k niektorým zástupcom Coleoptera by spôsobil selekčnú výhodu iba v prostredí, kde je aplikovaný glyfozát a kde je vysoký výskyt cieľového škodcu. a to za predpokladu absencie omnoho dôležitejších faktorov, limitujúcich schopnosti prežitia kukurice. Tieto výhody majú čisto agronomický význam a predstavujú iba zanedbateľné riziko pre „nepoľnohospodárske“ prostredie. V praxi, by tieto výhody mohli trvať len veľmi krátko a to z dôvodu veľmi nízkych schopností kukurice prežívať v prostredí.
Väčšina peľu kukurice zostáva v krátkych vzdialenostiach od zdroja, takže pravdepodobnosť prenosu vložených vlastností GM kukurice na susedné kukurice je nízka. Navrhované opatrenia v podobe izolačnej vzdialenosti a ochranného obsevu, ktoré sprevádzajú realizáciu poľných pokusov, ďalej významne redukujú potenciál tohto prenosu. Pravdepodobnosť prenosu dedičného materiálu GM kukurice MON 88017 na okolitú kukuricu je v rámci definovaného režimu poľných pokusov zanedbateľná.
Na záver možno konštatovať, že možnosť prenosu dedičného materiálu z MON 88017 na divo rastúce druhy je v podmienkach Európy nereálny. Prenos na ostatné materiály kukurice je obmedzený klimatickými podmienkami, synchronizáciou kvitnutia a vzdialenosťou. V prípade, že by došlo k prenosu vložených génov na ostatné materiály kukurice, tak by tento prenos nemal žiadne vážne dôsledky pre životné prostredie (viď. bod b, hodnotenie rizika). Environmentálne riziko, spôsobené týmto prenosom možno považovať za zanedbateľné, z tohto dôvodu nie je navrhnutá žiadna špecifická stratégia pre management rizika.
d) Možné okamžité nebo oneskorené účinky na životné prostredie spôsobené priamymi alebo nepriamymi interakciami medzi geneticky modifikovanou vyššou rastlinou a cieľovým organizmom (pokiaľ cieľový organizmus existuje),
MON 88017 sa od konvenčnej kukurice odlišuje iba expresiou proteínov CP4 EPSPS a Cry3Bb1, ktoré zodpovedajú za toleranciu ku glyfozátu a ochranu proti niektorým zástupcom Coleoptera (Diabrotica spp.). Proteín CP4 EPSPS nemá žiadny cieľový organizmus, preto nemožno v tomto ohľade definovať žiadne potenciálne škodlivé vlastnosti tohto proteínu. Vyhodnotenie možných škodlivých účinkov prostredníctvom priamych alebo nepriamych interakcií GM kukurice a cieľových organizmov sa tak vzťahuje na proteín Cry3Bb1. Insekticídny účinok tohto proteínu na larvy cieľového hmyzu môže mať vplyv na úroveň jeho populácie. Teoreticky by tak mohol nepriamo pôsobiť na populačnú dynamiku organizmov, ktoré s cieľovým škodcom interagujú (napr. užitočný hmyz, parazitoidy, patogénne a toxigénne huby).
Význam možných dôsledkov, či už priamych účinkov na cieľové organizmy, alebo nepriamych trofických účinkov na necieľové organizmy, by mal byť vždy chápaný v širšom kontexte a to v porovnaní s pôsobením a účinkami metód konvenčnej poľnohospodárskej produkcie. To znamená, že do úvahy by sa mali brať účinky tradičných, širokospektrálnych insekticídov používaných v kukurici a ďalších plodinách.
Pestovaná kukurica interaguje s viacerými herbivornými hmyzími škodcami, ktorí môžu spôsobovať vážne poškodzovania porastov prejavujúce sa nižšími úrodami a zníženou kvalitou zberaného produktu. Kukuričiar koreňový (Diabrotica spp.) je na Slovensku ekonomicky významný škodca, rýchlo sa rozširujúci do ďalších častí Európy. MON 88017 poskytuje inteligentnú, z environmentálneho hľadiska trvalo udržateľnú stratégiu pre kontrolu kukuričiara koreňového.
Vložená insekticídna vlastnosť v MON 88017 pôsobí iba na larvy cieľového škodcu. Účinok tejto kukurice na cieľové organizmy je teda limitovaný špecifickými „poľnými“ podmienkami (obmedzenia priestorové a časové). Cieľové organizmy sú významnými škodcami agrofytocenózy, z tohto pohľadu nie je ich priama regulácia chápaná ako škodlivý environmentálny účinok.
V porovnaní so súčasnými spôsobmi regulácie škodcov, najmä s používaním širokospektrálnych chemických insekticídov, nie sú potenciálne nepriame alebo trofické účinky spojené s potlačením populácie cieľového škodcu, vzhľadom k možným interakciám s organizmami životného prostredia, významné. Naopak, Cry proteíny sú špecifické a nepôsobia na užitočný hmyz. Použitie kukurice MON 88017 je plne kompatibilné so zásadami integrovanej ochrany rastlín a s trvalo udržateľným spôsobom hospodárenia v poľnohospodárstve.
Na záver možno konštatovať, že riziko možných okamžitých, alebo oneskorených účinkov na životné prostredie, spôsobené priamymi, alebo nepriamymi interakciami medzi MON 88017 a cieľovými organizmami, je zanedbateľné.
e) Možné okamžité alebo oneskorené účinky na životné prostredie spôsobené priamymi alebo nepriamymi interakciami medzi geneticky modifikovanou vyššou rastlinou a necieľovými organizmami, vrátane vplyvu na úroveň populácií konkurentov, bylinožravcov, prípadne symbiontov, parazitov a patogénov
Základná interakcia MON 88017 s necieľovými organizmami životného prostredia sa neodlišujú od interakcií kukurice konvenčnej, s výnimkou priamej expozície herbivorných škodcov kukurice k proteínom CP4 EPSPS a Cry3Bb1, ktoré sú exprimované rastlinou. Potenciálna expozícia necieľových organizmov prostredia k týmto proteínom môže, aspoň teoreticky, spôsobiť nejaký nežiaduci environmentálny účinok. Teoreticky, by dôsledok takéhoto kontaktu medzi necieľovými organizmami a vloženými proteínmi v MON 88017 (ktoré by boli organizmom toxické), mohol mať vplyv na úroveň populácie týchto organizmov.
Medzi necieľové organizmy je možno zahrnúť všetky organizmy, zvieratá alebo rastliny, ktoré by mohli byť ovplyvnené nejakým nešpecifikovaným mechanizmom spôsobeným uvádzanými proteínmi.
CP4 EPSPS je síce novým proteínom exprimovaným v MON 88017, nie je však novou látkou pre životné prostredie. Gén cp4 epsps je odvodený od známej pôdnej baktérie Agrobacterium sp. (kmeň CP4). Ako endogénne rastlinné proteíny EPSPS, tak i vložený CP4 EPSPS patrí do spoločnej rodiny EPSPS proteínov – enzýmov, ktoré sú prirodzenou súčasťou životného prostredia. Možno ich nájsť v baktériách, hubách, riasach a vo všetkých vyšších rastlinách. V týchto organizmoch sa EPSPS podieľa na šikimátovej biosyntéze, teda na procese tvorby aromatických aminokyselín, ktorý je v rastlinách inhibovaný herbicídom s účinnou látkou glyfozát. Vložený proteín CP4 EPSPS je funkčne podobný endogénným rastlinným enzýmom, s výnimkou jeho tolerancie k inhibičným účinkom glyfozátu. Akékoľvek necieľové organizmy životného prostredia, ktoré by boli vystavené CP4 EPSPS z rastlín kukurice MON 88017, alebo z prípadného výdrolu, sa v prírode vyvíjali spoločne so širokým spektrom zelených rastlín a mikroorganizmov. Možno teda konštatovať, že tieto organizmy majú za sebou dlhú históriu expozície voči týmto zdravotne nezávadným proteínom. Na základe prirodzeného výskytu EPSPS enzýmov v životnom prostredí, rovnako tak ako dlhá história bezpečného používania CP4 EPSPS v glyfozát tolerantných plodinách (napr. kukurica NK603 alebo glyfozát tolerantná sója), je veľmi nepravdepodobné, aby proteíny CP4 EPSPS, alebo akýkoľvek ďalší EPSPS proteín bol nejako biologicky aktívny a pôsobil na necieľové organizmy ako sú rastliny, mikroorganizmy, bezstavovce a stavovce.
MON 88017 tiež exprimuje proteín Cry3Bb1, ktorý zodpovedá za ochranu rastlín proti niektorým herbivorným škodcom z rodu Coleoptera. Bolo potvrdené mnohými štúdiami, že tento typ proteínu (Cry) je toxický len voči niektorým zástupcom Coleoptera a nepôsobí na ostatné rody hmyzu. Táto špecifickosť je v súlade so zisteniami zaznamenanými v publikáciách (Rupar, Donovan et al. 1991; Donova, Rupar et al. 1992), ktoré poukazujú na to, že proteíny triedy Cry3 vykazujú selektívnu toxicitu na rod Coleoptera. Insekticídna špecifickosť proteínov Cry3 môže byť založená radou krokov v mechanizme účinku, popísanom v bode 2.20., časti žiadosti pre MON 88017. Kritickým krokom mechanizmu účinku sú väzbové schopnosti receptorov hmyzu; bez tejto väzby by toxický účinok proteínu nemohol nastať. Ireverzibilná väzba toxínov na receptory črevnej výstelky je spojovaná práve s citlivosťou hmyzu. Toto je kľúčový faktor bezpečnosti Cry proteínov voči necieľovým organizmom ako sú ryby, vtáky, cicavce a bezstavovce. Množstvo štúdií dokumentuje, že proteín Cry3Bb1, produkovaný v MON 88017, vykazuje toxicitu v rámci čeľade Chrysomelidae rodu Coleoptera. Ďalšie čeľade tohto rodu, alebo ďalšie rody hmyzu ako Lepidoptera, Hymenoptera, Neuroptera a Colembola nie sú na proteín Cry3Bb1 citliví (Head, Pleau et al. 2001).
Je veľmi nepravdepodobné, aby na základe veľmi dobre zdokumentovaného mechanizmu účinku Cry proteínov, selektivite toxínu Cry3Bb1 voči čeľadi Chrysomelidae z rodu Coleoptera a štúdií potvrdzujúcich absenciu škodlivých účinkov na ostatné rody hmyzu, vykazovala MON 88017 nejaké škodlivé pôsobenie smerom k necieľovým organizmom či už priamo, alebo prostredníctvom nepriamych interakcií.
Ďalej možno konštatovať, že nikdy neboli zaznamenané žiadne negatívne účinky týchto dvoch novo exprimovaných proteínov CP4 EPSPS a Cry3Bb1 v ďalších, komerčne pestovaných (Sev. Amerika) GM kukuriciach (NK603, MON 863, MON 863 × NK603, alebo MON 863 × MON 810 × NK603), produkujúcich podobné proteíny.
Riziko vyplývajúce z možných okamžitých, alebo oneskorených účinkov na životné prostredie, spôsobené priamymi alebo nepriamymi interakciami medzi MON 88017 a necieľovými organizmami, vrátane vplyvu na úroveň populácií konkurentov, bylinožravcov, prípadne symbiontov, parazitov a patogénov, bolo vyhodnotené ako zanedbateľné, preto nie je navrhovaná žiadna špecifická stratégia pre management tohoto rizika.

f) Možné okamžité alebo oneskorené účinky na ľudské zdravie vyplývajúce z možných priamych alebo nepriamych interakcií medzi geneticky modifikovanou vyššou rastlinou a osobami prichádzajúcimi s ňou do styku
Kukurica MON 88017 je z hľadiska agronomických a fenotypových charakteristík vo svojej podstate zhodná s kukuricou konvenčnou, od ktorej sa odlišuje len vo vlastnostiach tolerancie ku glyfozátu a niektorým zástupcom rodu Coleoptera (spôsobených expresiou proteínov CP4 EPSPS a Cry3Bb1). Teoreticky by potenciálna toxicita, alebo alergénne vlastnosti mohli byť spájané s novo exprimovanými proteínmi GM plodiny. Týmto, môže expresia CP4 EPSPS a Cry3Bb1 predstavovať vlastnosti geneticky modifikovanej vyššej rastliny, ktoré aspoň teoreticky, môžu spôsobiť nejaké nežiadúce účinky osobám, ktoré s ňou prichádzajú do styku.
Pokiaľ by vložené proteíny v MON 88017 mali nejaký toxický či alergénny potenciál, potom by mohli spôsobiť nejakú významnú zmenu z hľadiska bezpečnosti práce pri nakladaní s touto kukuricou. Akákoľvek zmena podmienok bezpečnosti práce vyplývajúca z GM kukurice by mala byť chápaná a porovnávaná v kontexte nakladania s kukuricou konvenčnou.
Táto žiadosť je podávaná za účelom získania súhlasu k zavádzaniu GM kukurice do životného prostredia. Osoby, ktoré budú v kontakte s touto kukuricou, budú pracovníci výskumu a technici. Kontakt s rastlinami alebo zrnom kukurice MON 88017 sa neodlišuje od kontaktu (manipulácie) s kukuricou konvenčnou. Zdravotná nezávadnosť nových vlastností je popísaná v bode 2.18. pre MON 88017. Proteíny CP4 EPSPS a Cry3Bb1 majú dlhodobú históriu bezpečného používania. Ich nezávadnosť voči človeku možno demonštrovať na základe a) charakterizácie proteínov, b) absencie podobnosti týchto proteínov so známymi alergénmi a toxínmi, c) rýchleho rozkladu proteínov v simulovaných tráviacich systémoch, a d) absencii akútnej toxicity proteínov sledovanej na laboratórnych potkanoch. Tieto dva proteíny sú v MON 88017 prítomné vo veľmi nízkych koncentráciách, ich potenciál vzájomnej interakcie je zanedbateľný.
Nikdy neboli zaznamenané nejaké negatívne účinky zavádzanej GM kukurice na zdravie ľudí, spojené s bezpečnosťou práce, alebo s jej konzumáciou ako potraviny alebo krmiva. Toto potvrdzujú i skúsenosti s komerčným pestovaním GM kukurice v Severnej Amerike pri MON 863 (od r. 2003), NK603 (od r. 2001), MON 863 × NK603 (od r. 2003) a MON 863 × MON 810 × NK603 (od r. 2005).
Na záver možno konštatovať, že pravdepodobnosť výskytu nejakých nežiadúcich účinkov na ľudské zdravie, vyplývajúcich z kontaktu medzi GM kukuricou MON 88017 a človekom, sa neodlišuje od pravdepodobnosti výskytu týchto účinkov pri kukurici konvenčnej.
Vzhľadom k tomu, že riziko možných okamžitých alebo oneskorených účinkov na ľudské zdravie, vyplývajúce z možných priamych alebo nepriamych interakcií medzi MON 88017 a osobami prichádzajúcimi s ňou do styku je zanedbateľné, nie je navrhovaná žiadna špecifická stratégia pre management tohto rizika.
g) Možné okamžité alebo oneskorené účinky na zdravie zvierat a dôsledky pre potravinové reťazce vyplývajúce z konzumácie geneticky modifikovaného organizmu alebo genetického produktu, ktorý je určený na použitie ako krmivo
Okrem vložených vlastností tolerancie ku glyfozátu a tolerancie k niektorým zástupcom Coleoptera je MON 88017 vo svojej podstate zhodná s kukuricou konvenčnou. Na základe storočí skúseností s tradičnou kukuricou v Európe, kukurica nemá potenciál nejakých škodlivých účinkov na zdravie chovaných zvierat.
Teoreticky, by novo produkované proteíny tejto GM kukurice mohli pôsobiť toxicky a spôsobovať tak problémy vo výžive zvierat. Z tohto pohľadu je expresia proteínov CP4 EPSPS a Cry3Bb1 vlastnosťou GM vyššej rastliny, ktorá by mohla, aspoň teoreticky, spôsobiť nejaký škodlivý účinok.
Pokiaľ by novo vložené proteíny v MON 88017 mali nejaký toxický alebo alergénny potenciál, alebo by nejako negatívne ovplyvňovali užitočnosť využitia tejto kukurice, potom by toto mohlo spôsobiť významnú zmenu z hľadiska nutričných vlastností alebo zdravotnej nezávadnosti. Táto zmena by mohla nastoliť problémy s využiteľnosťou krmiva, so znížením prírastkov, s produkciou mlieka alebo s celkovým zhoršením zdravotného stavu zvierat. Akúkoľvek zmenu nutričných vlastností kukurice alebo zdravotného stavu zvierat, kŕmených GM kukuricou, by bolo nutné chápať a porovnávať s kukuricou konvenčnou.
Táto žiadosť je určená pre nakladanie s geneticky modifikovanou kukuricou v režime zavádzania do životného prostredia (poľné pokusy) a nezahŕňa bežné krmivárske využitie vyprodukovaného zrna (príp. ďalších produktov tejto kukurice). Týmto možno považovať riziko akýchkoľvek nežiadúcich prejavov MON 88017 v potravinovom alebo krmivárskom reťazci, vyplývajúci z expozície zvierat voči vloženým proteínom, za zanedbateľné.
Zdravotná nezávadnosť nových vlastností je popísaná v bode 2.18. pre MON 88017. Proteíny CP4 EPSPS a Cry3Bb1 majú dlhodobú históriu bezpečného používania; nevykazujú žiadne známky akútnej toxicity sledovanej na myšiach, sú rýchlo rozkladané v simulovaných tráviacich systémoch a nie sú štruktúrne podobné alergénom alebo toxínom. Absenciu toxicity na zvieratá možno predpokladať na základe špecifickosti väzbových receptorov cieľových zástupcov radu Coleoptera. Cicavcom tento mechanizmus účinkov chýba. Štúdie preukazujú, že MON 88017 je z hľadiska kompozície zásobných látok a nutričných vlastností zhodná s kukuricou konvenčnou, týmto je pre potravinové a kŕmne využitie rovnako tak bezpečná, ako kukurica konvenčná.
Vzhľadom k tomu, že riziko možných okamžitých alebo oneskorených účinkov na zdravie zvierat a dôsledky pre potravinový reťazec vyplývajúce z konzumácie MON 88017 bolo vyhodnotené ako zanedbateľné, nie je navrhovaná žiadna špecifická stratégia pre management tohto rizika.
h) Možné okamžité nebo oneskorené účinky na biogeochemické procesy vyplývajúce z možných priamych a nepriamych interakcií geneticky modifikovaného organizmu a cieľových a necieľových organizmov v okolí zavádzania geneticky modifikovaného organizmu do životného prostredia
Pestovanie kukurice všeobecne nepriamo ovplyvňuje biogeochemické procesy, napr. prostredníctvom obrábania pôdy a hnojením. MON 88017 je z hľadiska obsahového zloženia, agronomických a fenotypových vlastností zhodná s kukuricou konvenčnou (viď. body 2.15. a 2.18. pre MON 88017). Nebolo nikde zistené alebo popísané, že by sa táto kukurica odlišovala od jej konvenčnej formy, vzhľadom k jej pôsobeniu na biogeochemické procesy a na úroveň živín v pôde.
Teoreticky možno konštatovať, že novo vložené proteíny CP4 EPSPS a Cry3Bb1 sú vlastnosťou GM vyššej rastliny, ktorá by mohla, aspoň teoreticky, spôsobiť nejaký škodlivý environmentálny účinok na biogeochemické procesy. Pokiaľ by tieto proteíny mali potenciál negatívne pôsobiť na populácie pôdnych dekompozítorov a detritofágov, potom by mohlo dôjsť k ovplyvneniu biogeochemických procesov, v ktorých tieto organizmy pôsobia. To by mohlo viesť k zmene nutričných cyklov životného prostredia.
Táto žiadosť je podávaná za účelom pokusného pestovania MON 88017 v režime uvoľnenia do životného prostredia; pravdepodobnosť významnej expozície organizmov pôdneho ekosystému voči tejto kukurici s následnými zmenami ich zloženia je zanedbateľná.
Aj keď proteíny CP4 EPSPS a Cry3Bb1, prítomné v rozkladajúcej sa hmote MON 88017, sú považované za nové látky produkované kukuricou, tak nie sú v pôde proteínmi novými. Gén cp4 epsps, ktorý bol použitý pre genetickú modifikáciu tejto kukurice, bol získaný z genómu známej pôdnej baktérie Agrobacterium sp. (kmeň CP4). Proteíny CP4 EPSP patria do dobre charakterizovanej skupiny proteínov EPSPS, ktoré sú bežne prítomné v baktériách, hubách, riasach a všetkých vyšších rastlinách. Väčšina dekompozítorov produkuje vlastné proteíny EPSPS. Dekompozítory a interagujúce pôdne detritofágy sú tak dlhodobo vystavené rôznym, prirodzene sa vyskytujúcim EPSPS proteínom, takže nie je dôvod sa domnievať, že by nejaký EPSPS proteín mohol negatívne ovplyvňovať procesy dekompozície.
Proteín Cry3Bb1 je variantom pôvodného Cry3Bb1 proteínu pochádzajúceho z Bacillus thuringiensis (ssp. kumamotoensis) kmeň EG4691, s ktorým zdieľa 99,1% podobnosť aminokyselinových sekvencií. Proteín Cry3Bb1 je v pôde rýchlo rozkladaný. Ďalej, dekompozítory a interagujúce pôdne detritofágy sú dlhodobo vystavené rôznym, prirodzene sa vyskytujúcim Bt proteínom, odvodených z genómu tejto známej pôdnej baktérie. Nie je teda dôvod sa domnievať, že by nejaký z týchto proteínov mohol negatívne ovplyvňovať procesy dekompozície.
Riziko priamych či nepriamych nežiaducich účinkov oboch spomínaných vložených proteínov je vzhľadom k necieľovým organizmom životného prostredia zanedbateľné (viď. bod e, tohto hodnotenia rizika). Skúsenosti z komerčného pestovania mnohých GM plodín s expresiou proteínov CP4 EPSPS a Cry3Bb1 nikdy nepoukázali na nejaké škodlivé, či nežiadúce účinky smerom k biogeochemickým procesom alebo k pôdnej úrodnosti.
Vzhľadom k tomu, že riziko možných okamžitých nebo oneskorených účinkov na biogeochemické procesy, vyplývajúce z možných priamych a nepriamych interakcií MON 88017 a cieľových a necieľových organizmov v okolí zavádzania GMO do životného prostredia, možno považovať za zanedbateľné, nie je navrhovaná žiadna špecifická stratégia pre management tohto rizika.
i) Možné okamžité alebo oneskorené priame a nepriame účinky na životné prostredie v dôsledku použitia špecifických pestovateľských, zberových alebo spracovateľských techník pre geneticky modifikované rastliny v prípade, že sa tieto techniky líšia od technik bežne používaných pri nakladaní so zodpovedajúcimi nemodifikovanými vyššími rastlinami
MON 88017 je zhodná s kukuricou konvenčnou (s výnimkou vlastnosti tolerancie ku glyfozátu a tolerancie k niektorým zástupcom Coleoptera) a tak nevyžaduje žiadne špecifické pestovateľské, zberové alebo spracovateľské techniky.
Očakáva sa, že pestovanie MON 88017 pozitívne ovplyvní súčasné pestovateľské postupy v kukurici a bude prínosom ako pre pestovateľov, tak i pre životné prostredie. Glyfozát tolerantná kukurica poskytuje tieto možnosti: (1) spôsob regulácie zaburinenia pomocou širokospektrálneho herbicídu; (2) nová účinná látka pre ošetrenie počas rastu plodiny; (3) zvýšená flexibilita ošetrení (podľa aktuálneho stavu zaburinenia); (4) nákladovo efektívny spôsob ochrany, a (5) unikátna kompatibilita so systémami minimálneho obrábania pôdy (pôdoochranné technológie). Pôdoochranné technológie pozitívne ovplyvňujú kvalitu pôdy, vodný režim, znižujú riziko pôdnej erózie, vyplavenie živín a pesticídov do povrchových vôd, vylepšujú prostredie pre mnoho organizmov, znižujú produkciu oxidu uhličitého a spotrebu pohonných hmôt (Chevrier a Barbier, 2002; Dies Jambrino a Fernandez-Anero, 1997; Edwards et al., 1988; Hebblethwaite, 1995; Reicosky et al., 1995; Ruiz et al., 2001; Warburton a Klimstra, 1984).
Ďalšie možné výhody vyplývajúce z pestovania kukurice MON 88017 sú spojené s jej insekticídnou vlastnosťou: (1) účinný spôsob regulácie cieľového škodcu z radu Chrysomelidae; (2) bezpečná kontrola cieľového škodcu pri zachovaní užitočného hmyzu; (3) potenciál zníženia množstva používaných chemických insekticídov (Rice a Pilcher, 1999), vrátane zníženej expozície obsluhy pri aplikácii týchto insekticídov; (4) vhodnosť v systéme integrovanej ochrany rastlín (IPM), v súlade s udržateľnými spôsobmi poľnohospodárskeho hospodárenia, a (5) úspora času a mechanizácie, to všetko znamená maximalizáciu úrodového potenciálu.
Na záver možno konštatovať, že neboli identifikované žiadne vlastnosti tejto geneticky modifikovanej kukurice, ktoré by boli škodlivé voči životnému prostrediu, spôsobené zmenou špecifických pestovateľských, zberových alebo spracovateľských techník. Kultivácia, vedenie alebo zber plánovaných poľných pokusov s MON 88017 bude pôsobiť na životné prostredie rovnako ako kultivácia akejkoľvek inej kukurice.
Vzhľadom k tomu, že riziko možných okamžitých alebo oneskorených priamych a nepriamych účinkov na životné prostredie, v dôsledku použitia špecifických pestovateľských, zberových alebo spracovateľských techník pre MON 88017 je zanedbateľné, nie je navrhovaná žiadna špecifická stratégia pre management tohto rizika.

Literatúra
Tu je uvedený rozsiahly prehľad literatúry, ktorý môže slúžiť pre prípadné ďalšie štúdium problematiky. Text dokumentu neodkazuje na všetky tu uvádzané citácie, čo by nemalo byť považované za chybu, ale za výber z prehľadu literatúry relevantný pre zostavenie dokumentu. 

AGPM. (1999) Dispersion du pollen en production de mais consommation. Etude réalisée dans le cadre de comité de biovigilance.
Alibhai, M. F. and W. C. Stallings (2001). “Closing down on glyphosate inhibition - with a new structure for drug discovery.” Proc. Nat. Acad. Sci. U.S.A. 98: 2944-2946.
Armstrong, C. L. and R. L. Phillips (1988). “Genetic and cytogenetic variation in plants regenerated from organogenic and friable, embryogenic tissue cultures of maize.” Crop Sci. 28: 363-369.
Bakan, B., Mecion, D., Richard-Molard, D. and Cahagnier, B. (2002) Fungal growth and Fusarium Mycotoxin content in isogenic traditional maize and genetically modified maize grown in France and Spain. J. Agric. Food Chem., 50, 728-731.
Barker, R.F., Idler, K.B., Thompson, D.V. and Kemp, J.D. (1983) Nucleotide sequence of the T-DNA region from the Agrobacterium tumefaciens octapine Ti Plasmid pTi15955. Plant. Mol. Biol., 2, 335-350.
Baum, J.A. (1998) Transgenic Bacillus thuringiensis. Phytoproction, 79, 127-130.
Baum, J.A., Johnson, T.B. and Carlton, B.C. (1999) Bacillus thuringiensis natural and recombinant bioinsecticide products. Methods in biotechnology, 5: Biopesticides: use and delivery, 189-209.
Betz, F.S., Hammond, B.G. and Fuchs, R.L. (2000) Safety and advantages of Bacillus thuringiensis-protected plants to control insect pests. Reg. Toxicology and Pharmacology, 32, 156-173. 
Beck, E., Ludwig, G., Auerswald, E.A., Reiss, B. and Schaller, H. (1982) Nucleotide sequence and exact localization of the neomycin phosphotransferase gene from transposon Tn5. Gene, 19, 327-36.
Bevan, M., Barnes, W.M. and Chilton, M.D. (1983) Structure and transcription of the nopaline synthase gene region of T-DNA. Nucleic Acids Res., 11, 369-385.
Bodet, J.M., Straebler, M. and Broucqsault, L.M. (1994) Type de jachère et couvert. Receuil des communications du colloque "Jachères 94", 19-41.
Brown, S.M. and Santino, C.G. (1995) Enhanced expression in plants. United States Patent, Patent number 5.424.412.
Chevrier, A. and Barbier, S. (2002) Performances économiques et environnementales des techniques agricoles de conservation des sols. Création d'un référentiel et premiers résultats (Mémoire de fin d'études). Institut National de la Recherche Agronomique de Versailles-Grignon. Association pour la Promotion d'une Agriculture Durable.
Craig, W.F. (1977) Production of hybrid corn seed. Corn and Corn Improvement, 671-719.
Crickmore, N., Zeigler, D.R., Feitelson, J., Schnepf, E., Van Rie, J., Lereclus, D., Baum, J. and Daen, D.H. (1998) Revision of the nomenclature for the Bacillus thuringiensis pesticidal crystal proteins. Microbiology and Molecular Biology Reviews, 62, 807-813. 
De Maagd, R.A., Bravo, A., Berry, C., Crickmore, N. and Schnepf, H.E. (2003) Structure, diversity, and evolution of protein toxins from spore-forming entomopathogenic bacteria. Annu. Rev. Genet., 37, 409-433.
De Maagd, R.A., Bravo, A. and Crickmore, N. (2001) How Bacillus thuringiensis has evolved specific toxins to colonize the insect world. Genetics, 17, 193-199.
Depicker, A., Stachel, S., Dhaese, P., Zambryski, P. and Goodman, H.M. (1982) Nopaline synthase: transcript mapping and DNA sequence. J. Mol. Appl. Genet., 1, 561-573.
Devos, Y., Reheul, D. and De Schrijver, A. (2005) Review: The co-existence between transgenic and non-transgenic maize in the European Union: a focus on pollen flow and cross fertilization. Environ. Biosatety Res., 4, 71-87.
Dies Jambrino, J.I. and Fernandez-Anero. (1997) Resultados en la recuperacion de la biodiversidad en el Raco de l'Olla (Albufera de Valencia) tras la aplicacion selectiva de un herbicida de baja peligrosidad. Bol. San. Veg. Plagas, 23, 27-37.
Donovan, W.P. (1991) CryIIIB crystal protein gene from Bacillus thuringiensis. United States Patent, 5.073.632.
Donovan, W.P., Rupar, M.J., Slaney, A.C., Malvar, T., Gawron-Burke, M.C. and Johnson, T.B. (1992) Characterization of two genes encoding Bacillus thuringiensis insecticidal crystal proteins toxic to coleopteraspecies. Appl. Environ. Microbiol., 58, 3921-3927.
Dubelman, S., Ayden, B.R., Dudin, Y.A., Bookout, J.T. and Jiang, C. (2005) Aerobic Soil Degradation of the CP4 EPSPS Protein. Monsanto Technical Report, MSL-19332.
Edwards, W.M., Norton, L.D. and Redmond, C.E. (1988) Characterizing macropores that affect infiltration into notilled soil. J. Soil Sci., 52, 483-487.
English, L. and Slatin, S.L. (1992) Mode of action of delta-endotoxins from Bacillus thuringiensis: a comparison with other bacterial toxins. J. Biochem. Molec. Biol., 22, 1-7.
Etzel, R.A. (2002) Mycotoxins. JAMA, 287, 425.
Fraley, R. T., S. G. Rogers, et al. (1983). “Expression of bacterial genes in plant cells.” Proc. Natl. Acad. Sci. USA 80(15): 4803-7.
Goss, J.A. (1968) Development, physiology and chemistry of corn and wheat pollen. The botanical review, 333-358.
Granval, P., Aliaga, R. and Soto, P. (1993) Effets des pratiques agricoles sur les lombriciens (Lumbricidae), les bécassines des marais (Gallinago gallinago) et dans la valeur pastorale du marais de la Dives (Calvados). Gibier Faune Sauvage, 10, 59-73.
Hallauer, A.R. (1995) Potential for outcrossing and weediness of genetically modified insect protected corn. 
Halsey, M.E., Remund, K.M., Davis, C.A., Qualls, M., Eppard, P.J. and Berberich, S.A. (2005) Isolation of maize from pollen-mediated gene glow by time and distance. Crop Sci., 45, 2172-2185.
Hansen, L. (1999) Non-target effects of Bt corn pollen on the monarch butterfly (Lepidoptera Danaidae). Abstracts from the 54th Annual meeting North Central Branch of the Entomological Society of America. 
Harrison, L. A., M. R. Bailey, et al. (1996). “The expressed protein in glyphosate-tolerant soybean, 5- enolypyruvylshikimate-3-phosphate synthase from Agrobacterium sp. strain CP4, is rapidly digested in vitro and is not toxic to acutely gavaged mice.” Journal of Nutrition 126(3): 728-740. 
Head, G., M. Pleau, et al. (2001). “Insecticidal spectrum of activity for Cry3Bb protein in vitro.” An unpublished study conducted by Monsanto Company MRID 455382-07.
Hebblethwaite, J.F. (1995) The contribution of no-till to sustainable and environmentally beneficial crop production: a global perspective. Conservation technology information center, 1-11.
Herrero, M.P. and Johnson, R.R. (1980) High temperature stress and pollen viability of maize. Crop Science, 20, 796-780. 
Hicks, D. A. and P. R. Thomison (2004). “Corn Management.” Corn: Origin, History, Technology, and Production Chapter 3.2: 481-522.
Hoekstra, F.A., Crowe, L.M. and Crowe, J.H. (1989) Differential desiccation sensitivity of corn and Pennisetum pollen linked to their sucrose contents. Plant. cell and environment, 12, 83-91. 
Hofmann, C., P. Luthy, et al. (1988). “Binding of the delta endotoxin from Bacillus thuringiensis to brush- border membrane vesicles of the cabbage butterfly (Pieris brassicae).” Eur J Biochem 173(1): 85-91.
Hofmann, C., H. Vanderbruggen, et al. (1988). “Specificity of Bacillus thuringiensis delta-endotoxins is correlated with the presence of high-affinity binding sites in the brush border membrane of target insect midguts.” Proc. Natl. Acad. Sci. USA 85(21): 7844-7848.
Ishida, Y., H. Saito, et al. (1996). “High efficiency transformation of maize (Zea mays L.) mediated by Agrobacterium tumefaciens.” Nature Biotechnology 14: 745-750.
Hussein, S. and Brasel, J.M. (2001) Toxicity, metabolism, and impact of mycotoxins on humans and animals. Toxicology, 167, 101-134.
Huwig, A., Freimund, S., Käppeli, O. and Dutler, H. (2001) Mycotoxin detoxication of animal feed by different adsorbents. Toxicology Letters, 122, 179-188.
Jones, M.D. and Newell, L.C. (1948) Longevity of pollen and stigmas of grasses: buffalo grass, Buchloe dactyloides (Nutt.) Engelm, and corn, zea mays L. Journal of Am. Soc. of Agronomy, 40, 195-204.
Kay, R., Chan, A., Daly, M. and McPherson, J. (1987) Duplication of CaMV 35S Promoter sequences creates a strong enhancer for plant genes. Science, 236, 1299-1302.
Kiesselbach, T.A. (1949) The structure and reproduction of corn. Nebraska agricultural experiment station bulletin, 161, 1-66. 
Kishore, G. M. and D. M. Shah (1988). “Amino acid biosynthesis inhibitors as herbicides.” Annu. Rev. Biochem. 57: 627-63.
Klee, H.J., Muskopf, Y.M. and Gasser, C.S. (1987) Cloning of an Arabidopsis thaliana gene encoding 5-enolpyruvylshikimate- 3-phosphate synthase: sequence analysis and manipulation to obtain glyphosate-tolerant plants. Mol. Gen. Genet., 210, 437-42.
Lamppa, G.K., Morelli, G. and Chua, N.H. (1985) Structure and developmental regulation of a wheat gene encoding the major chlorophyll a/b-binding polypeptide. Mol. Cell. Biol., 5, 1370-8. 
Little, T. M. and F. J. Hills (1978). Analysis of counts. Agricultural Experimentation. T. M. Little. New York, Wiley, J. and Sons: 268-282.
Lonnquist, J.H. and Jugenheimer, R.W. (1943) Factors affecting the success of pollination in corn. Journal of the American society of agronomy, 923-933.
Luna, V., Figueroa, J.M., Baltazar, B.M., Gomez, R.L., Townsend, R. and Schoper, J.B. (2001) Maize pollen longevity and distance isolation requirement for effective pollen control. Crop Sci., 41, 1551-1557.
Ma, B.L., Subedi, K.D. and Reid, L.M. (2004) Crop ecology, management & quality - extent of cross-fertilization in maize by pollen from neighboring transgenic hybrids. Crop Sci, 44, 1273-1282.
Magg, T., Melchinger, A.E., Klein, D. and Bohn, M. (2002) Relationship between European corn borer resistance and concentration of mycotoxins produced by Fusarium spp. in grains of transgenic Bt maize hybrids, their isogenic counterparts, and commercial varieties. Plant Breeding, 121, 146-454.
Mamarot, J. and Rodriguez, A. (1994) Etude du salissement des sols par la jachère en région Midi-Pyrénées. Recueil des communications du colloque "Jachères", 107-111.
Masoero, F., Moschini, M., Rossi, F., Prandini, A. and Pietri, A. (1999) Nutritive value, mycotoxin contamination and in vitro rumen fermentation of normal and genetically modified corn (Cry1A(B)) grown in northern Italy. Maydica, 44, 205-209.
Matsuoka, M., Ka, Y., Tanaka, Y., Ozeki, Y. and Moto, N. (1987) Nucleotide sequence of cDNA encoding the small subunit of ribulose-1,5-bisphosphate carboxylase from maize. J. Biochem, 102, 673-676. 
Matthews, P.R., Wang, M.B., Waterhouse, P.M., Thornton, S., Fieg, S.J., Glubler, F. and Jacobsen, J.V. (2001) Marker gene elimination from transgenic barley, using co-transformation with adjacent 'twin T-DNA's on a standard Agrobacterium transformation vector. Mol. Breeding, 7, 195-202.
McElroy, D., Blowers, A.D., Jenes, B. and Wu, R. (1991) Construction of expression vectors based on the rice actin 1 (Act1) 5' region for use in monocot transformation. Mol Gen Genet, 231, 150-60.
McElroy, D., Zhang, W., Cao, J. and Wu, R. (1990) Isolation of an efficient actin promoter for use in rice transformation. Plant Cell, 2, 163-171.
McElwain, E.F. and Spiker, S. (1989) A wheat cDNA clone which is homologous to the 17 kd heat-shock protein gene family of soybean. Nucleic Acids Res., 17, 1764.
Messeguer, J. (2003) Gene flow assessment in transgenic plants. Review of Plant Biotechnology and Applied Genetics, 73, 201-212. 
Miller, M., Tagliani, L., Wang, N., Berka, B., Bidney, D. and Zhao, Z.Y. (2002) High efficiency transgene segregation in co-transformed maize plants using an Agrobacterium tumefaciens 2 T-DNA binary system. Transgenic Research, 11, 381-396.
Munkvold, G. (2002) Nontarget effects of Bt corn on pathogenic and toxigenic fungi. Leopold Center for sustainable Agriculture, 11, 42-44.
Munkvold, G.P., Hellmich, R.L. and Rice, L.G. (1999) Comparison of fumonisin concentrations in Kemels of transgenic Bt Maize hybrids and non-transgenic hybrids. Plant disease, 83, 130-138.
Munkvold, G.P., Hellmich, R.L. and Showers, W.B. (1997) Reduced Fusarium ear rot and symptomless infection in kernels of maize genetically engineered for European corn borer resistance. Phytopathology, 87, 1071-1077.
Noteborn, H.P. and Kuiper, H.A. (1994) Safety assessment strategies for genetically modified plant products: a case study of Bacillus thuringiensis-toxin tomato. Biosafety of foods derived by modern biotechnology, BATS.
Odell, J.T., Nagy, F. and Chua, N.H. (1985) Identification of DNA sequences required for activity of the cauliflower mosaic virus 35S promoter. Nature, 313, 810-812. 
OECD (1999). “Consensus document on general information concerning the genes and their enzymes that confer tolerance to glyphosate herbicide.” OECD OECD ENV/JM/MONO(99)9.
OECD. (2002) Consensus document on compositional considerations for new varieties of maize (Zea mays): key food and feed nutrients, anti-nutrients and secondary plant metabolites. Organization of European Cooperation and Development, Series on the Safety of Novel Foods and Feeds, OECD ENV/JM/MONO (2002)25.
OECD. (2003) Series on harmonisation of Regulatory Oversight in Biotechnology, No. 27.  Consensus document on the biology of Zea mays subsp. mays (Maize). OECD document, ENV/JM/MONO(2003)11.
Padgette, S.R., Re, D.B., Barry, G.F., Eichholtz, D.E., Delannay, X., Fuchs, R.L., Kishore, G.M. and Fraley, R.T. (1996) New weed control opportunities: development of soybeans with a Roundup Ready gene. CRC Handbook, 4, 53-84.
Palm, C.J., Schaller, D.L., Donegan, K.K. and Seidler, R.J. (1996) Persistence in soil of transgenic plant produced Bacillus thuringiensis var. kurstaki delta-endotoxin. Can.J.Microbiol., 42, 1258-1262. 
Palm, C.J., Donegan, K., Harris, D. and Seidler, R.J. (1994) Quantification in soil of Bacillus thuringiensis var. kurstaki delta-endotoxin from transgenic plants. Molecular Ecology, 3, 145-151.
Pleasants, J.M., Hellmich, R.L., Dively, G.P., Sears, M.K., Stanley-Horn, D.E., Mattila, H.R., Foster, J.E., Clark, T.L. and Jones, G.D. (2001) Corn pollen deposition on milkweeds in and near cornfields. Proc. Natl. Acad. Sci. USA, 98, 11919-11924.
Pruett, C.J.H., Burges, H.D. and Wyborn, C.H. (1980) Effect of exposure to soil on potency and spore viability of Bacillus thuringiensis. J. Invertebr. Pathol., 35, 168-174.
Puchta, H. (1999) Double-strand break-induced recombination between ectopic homologous sequences in somatic plant cells. Genetics, 152, 1173-1181.
Raynor, G.S., Ogden, E.C. and Hayes, J.V. (1972) Dispersion and deposition of corn pollen from experimental sources. Agronomy Journal, 64, 420-427.
Reicosky, D.C., Kemper, W.D., Langdale, G.W., Douglas, C.L. and Rassmussen, P.E. (1995) Soil organic matter changes resulting from tillage and biomass production. J. Soil and Water Cons., 50, 253-261.
Rice, M.E. and Pilcher, C.D. (1999) Bt corn and insect resistance management: farmer perceptions and educational opportunities. A poster presented at the 1999 meeting of the Entomological Society of America.
Rogers, S.G. (2000) Promoter for transgenic plants. United States Patent, Patent number 6.018.100.
Romano, C.P. (2002) Expression of Cry3B insecticidal protein in plants. Unites States Patent No. 6,501,009.
Rossman, E.C. (1949) Freezing injury of inbred and hybrid maize seed. Agronomy Journal, 574-583. 
Rout, J. R. and C. L. Armstrong (1997). “Factors affecting transfer and integration of T-DNA into corn (Zea mays L.) cells. Program issue of Congress on in vitro Biology.” J. Soc. In Vitro. Biol. 33(3): 14A.
Ruiz, P., Novillo, C., Fernandez-Anero, J. and Campos, M. (2001) Soil arthropods in glyphosate tolerant and isogenic maize lines under different soil/weed management practices. 1st World Congress on Conservation Agriculture.
Rupar, M.J., Donovan, W.P., Groat, R.G., Slaney, A.C., Mattison, J.W., Johnson, T.B., Charles, J.F., Dumanoir, V.C. and de Barjac, H. (1991) Two novel strains of Bacillus thuringiensis toxic to coleopterans. Appl Environ Microbial, 57, 3337-3344.
Sacchi, V.F., Parenti, P., Hanozet, G.M., Giordana, B., Lüthy, P. and Wolfersberger, M.G. (1986) Bacillus thuringiensis toxin inhibits K+ -gradient-dependent amino acid transport across the brush border membrane of Pieris brassicae midgut cells. FEBS Letters, 204, 213-218.
Sambrook, J. and Russell, D. (2001) Molecular cloning: a laboratory manual. .
Sears, M. and Stanley-Horn, D. (2000) Impact of Bt corn pollen on monarch butterfly populations. 6th International Symposium on the Biosafety of Genetically Modified Organisms. 
Sears, M.K., Stanley-Horn, D.E. and Matilla, H.R. (2000) Impact of Bt pollen on 1st and 3rd instar monarchs in field studies. Presented at the USDA Monarch Data Review, To be published.
Shaw, R.H. (1988) Climate requirement. Corn and Corn Improvement, 609-638.
Van Rie, J., S. Jansens, et al. (1989). “Specificity of Bacillus thuringiensis delta-endotoxins-importance of specific receptors on thebrush border membrane of the mid-gut of target insect.” Eur. J. Biochem. 186: 239-247.
Van Rie, J., S. Jansens, et al. (1990). “Receptors on the brush border membrane of the insect midgut as determinants of the specificity of Bacillus thuringiensis Delta-endotoxins.” Applied and environmental microbiology: 1378-1385.
Sims, S.R. and Holden, L.R. (1996) Insect bioassay for determining soil degradation of Bacillus thuringiensis subsp. kurstaki CryIA(b) protein in corn tissue. Environmental entomology, 25, 659-664.
Van Mellaert, H., Van Rie, J., Hofmann, C. and Reynaerts, A. (1988) Insectidical crystal proteins from Bacillus thuringiensis: mode of action and expression in transgenic plants. Conference on biotechnology, Biological pesticides and novel plant-pest resistance for insect pest management.
Warburton, D.B. and Klimstra, W.D. (1984) Wildlife use of no-till and conventionally tilled corn fields. J. Soil and Water Cons, 39, 327-330.
West, A.W. (1984) Fate of the insecticidal, proteinaceous parasporal crystal of Bacillus thuringiensis in soil. Soil Biol. Biochem, 16, 357-360.
West, A.W., Burges, H.D., White, R.J. and Wyborn, C.H. (1984) Persistence of Bacillus thuringiensis parasporal crystal insecticidal activity in soil. J. Invertebr. Pathol., 44, 128-133.
White, P.J. and Pollack, L.M. (1995) Corn as a food source in the United States: Part II. Processes, Products, Composition, and nutritive values. Cereal Foods World, 40, 756-762. 
Wolfersberger, M. G., C. Hofmann, et al. (1986). “Interaction of Bacillus thuringiensis delta-endotoxin with membrane versicles insolated from lepidoteran larval midgut.” Bacterial protein toxins: 237-238.
Widner, W.R. and Whiteley, H.R. (1989) Two highly related insecticidal crystal proteins of Bacillus thuringiensis subsp. kurstaki possess different host range specificities. J Bacteriol, 171, 965-74.
Wu, F. (2006) Mycotoxin reduction in Bt corn: potential economic, health, and regulatory impacts. Transgenic Research, 15, 277-289.
Wych, R.D. (1988) Production of hybrid seed corn. Corn and Corn Improvement: Agronomy Monograph, 18, 565-607.

V Piešťanoch, dňa 15. 2. 2011
…………………………….  
  doc. RNDr. Ján Kraic, PhD.	
     riaditeľ VÚRV Piešťany