Posudek z hodnocení rizika

(podle § 8, vyhlášky 399/2005 Z.z,. v platném znění)

Hodnocení rizika je v této žádosti provedeno podle Směrnice 2001/18/ES, části B, a zákona č. 151/2002 Z.z. v platném znění.

Analýza vlastností GM kukuřice MON 89034 × NK603 a NK603 × MON810, s přihlédnutím ke zkušenostem z pěstování tradiční kukuřice v rámci EU, ukázala, že riziko potenciálních nežádoucích účinků na zdraví lidí, zvířat a směrem k životnímu prostředí, vyplývající z plánovaných pokusů s výše uváděnou GM kukuřicí, lze považovat za zanedbatelné.

Vzhledem ke skutečnosti, že celkové riziko vyplývající z použití GM kukuřice MON 89034 × NK603 a NK603 × MON810 směrem k životnímu prostředí je zanedbatelné, nejsou zde uplatňovány žádné specifické strategie pro management rizika nebo monitoring. To však nevylučuje povinnost sledování výdrolu v následujícím roce po sklizni pokusů.

Odkazy k bodům, tabulkám či obrázkům, použité v hodnocení rizika (viz. níže), referují k textu vlastní žádosti. 

MON 89034 × NK603

Při hodnocení rizika se porovnává nakládání s geneticky modifikovanou kukuřicí MON 89034 × NK603 s nakládáním s geneticky nemodifikovanou, konvenční kukuřicí. Jsou posuzovány možné přímé a nepřímé, bezprostřední a následné škodlivé účinky tohoto nakládání, zejména působení na zdraví lidí, zvířat a životní prostředí.

Hodnocení možných škodlivých účinků nakládání s MON 89034 × NK603 ve spojení s:

1.příjemcem
Kukuřice je významnou plodinou pěstovanou ve všech zemědělských oblastech světa. Není známo, že by kukuřice, při dodržování všech standardů kvality produkce, měla škodlivé účinky na zdraví lidí, zvířat nebo životní prostředí. Lze konstatovat, že riziko výskytu možných škodlivých účinků ve spojení s příjemcem, je možno považovat za zanedbatelné.

2. s vloženým dědičným materiálem (původem s dárcovského organismu)
Není známo, že by dědičný materiál, který byl vnesen do rostlin kukuřice, uvedený v tabulce č. 1 a 2, bod 2.5. (části žádosti pro MON 89034 × NK603), měl škodlivé účinky na zdraví lidí, zvířat nebo životní prostředí.
Lze konstatovat, že riziko výskytu možných škodlivých účinků ve spojení s vloženým dědičným materiálem, je možno považovat za zanedbatelné.

3. s vektorem
MON 89034 × NK603 je produktem tradičního křížení, obě rodičovské linie byly geneticky modifikovány.

Pro transformaci kukuřice MON 89034 byl použit vektorový plazmid PV-ZMIR245 (viz. bod 2.4., obr.16 pro MON 89034, žádost 49822/2007-2.3-1-ZZP3), který byl vyvinut pomocí běžných technik molekulární biologie.

Pro transformaci kukuřice NK603 byl použit vektorový plazmid PV-ZMGT32 (viz. bod 2.5., obr.1, žádost 44818/2006-3.2.-1-ZZP1), který byl vyvinut pomocí běžných technik molekulární biologie.

Nejsou známy žádné způsoby škodlivosti použitých vektorů, lze tedy konstatovat, že riziko výskytu možných škodlivých účinků ve spojení s vektorem, je možno považovat za zanedbatelné.
4. s vložením konstruktu
Konstrukt byl vložen do obou rodičovských linií, kdy linie MON 89034 získala vložením konstruktu novou vlastnost, tolerance k cílovým lepidopterám, linie NK603 pak toleranci ke glyfosátu, účinné látce herbicidu Roundup.

Není známo, že by vložením konstruktu do rodičovských linií došlo k mutaci některého genu, významného pro funkci genomu hostitele. Lze tedy konstatovat, že riziko výskytu možných škodlivých účinků ve spojení s vložením konstruktu je možno považovat za zanedbatelné.

5. se signálními a selekčními geny
MON 89034
Expresní kazeta nptII byla použita během počátečního selekčního procesu po transformaci pro identifikaci buněk, obsahujících insekticidní gen. Tato kazeta nptII pak byla segregována tradičním šlechtěním pro získání markeru prosté, insekt-tolerantní kukuřice. MON 89034 tedy gen nptII neobsahuje. 	

NK603
Vektorový plasmid PV-ZMGT32 obsahuje bakteriální selektovatelný gen nptII kódující rezistenci ke kanamycinu umožňující selekci bakterií obsahujících plasmid a počátek replikace (ori) nutný pro replikaci plasmidu v E.coli (Tab.1, viz bod 2.5., žádost 44818/2006-3.2.-1-ZZP1). Restrikční fragment MluI vektorového plasmidu PV-ZMGT32L, který byl použit pro transformaci NK603, obsahuje pouze expresní kazety genu cp4 epsps a neobsahuje selektovatelný gen nptII ani počátek replikace (Obr.2, viz, bod 2.5., žádost 44818/2006-3.2.-1-ZZP1).

6. s inzertem
MON 89034 × NK603 obsahuje oba inzerty, tj. inzert z MON 89034 a inzert z NK603.

Geny, které byly zděděny z rodičovských linií jsou uvedeny v tabulce č. 1 a 2, bod 2.5. pro MON 89034 × NK603. Jakákoliv významná změna molekulární charakteristiky těchto zděděných DNA inzertů v MON 89034 × NK603 je velmi nepravděpodobná a to z následujících důvodů:

•	Neexistuje žádný známý mechanismus, prostřednictvím kterého by oba dva inzerty lokalizované na odlišných místech různých chromozómů, mohly stimulovat vzájemnou rekombinaci (neexprimují proteiny zapojené do mechanismů rekombinace).
•	U vyšších eukaryotních organismů (kukuřice), probíhá potenciální rekombinace především během meiózy. Pokud by však jeden z inzertů v MON 89034 × NK603 byl během meiózy skutečně nestabilní, byl by detekován při hodnocení genetické stability samostatných linií.
•	Mitotická rekombinace u rostlin je v řádu 10-4 až 10-5 , pokud by existovaly významné homologie mezi cílovými úseky (t.j > 500 nukleotidů) a pokud by sekvence pro rekombinaci byly fyzicky vázány. V kukuřici MON 89034 × NK603 s absencí takových homologií a kde nejsou sekvence ve vazbě, jsou možnosti rekombinace o řády nižší (Puchta, 1999). Četnost mitotických rekombinací mezi zděděnou DNA MON 89034 a NK603 je v kukuřici MON 89034 × NK603 zanedbatelná.
•	Tyto rekombinace, jejichž pravděpodobnost je velmi nízká (oba inzerty jsou lokalizovány na různých místech odlišných chromozómů), by pravděpodobně způsobily chromozomální translokaci s letálními důsledky, nebo by nejméně snížily biologické fitness celé rostliny (meióza), případně by ovlivnily buněčná potomstva (mitóza).
Lze tedy konstatovat, že riziko výskytu možných škodlivých účinků ve spojení s inzertem, je možno považovat za zanedbatelné.

7.	s výsledným geneticky modifikovaným organismem
Analýza charakteristik (viz. body a-i, hodnocení rizika pro MON 89034 × NK603) kukuřice MON 89034 × NK603, s přihlédnutím ke zkušenostem z pěstování konvenční kukuřice v rámci E.U., ukázala, že riziko potenciálních nežádoucích účinků na zdraví lidí, zvířat a směrem k životnímu prostředí, lze považovat za zanedbatelné.

8. s místem a rozsahem nakládání s geneticky modifikovaným organismem
Polní pokusy s MON 89034 × NK603 jsou plánovány na několika málo lokalitách a na omezené ploše (celková plocha cca 18 ha). Vzhledem k této ploše, charakteru pokusů a charakteru lokalit (vedených výzkumným pracovištěm), je možno považovat riziko výskytu možných škodlivých účinků, ve spojení s místem a rozsahem nakládání s geneticky modifikovaným organismem za zanedbatelné.

9. s životním prostředím v místě nakládání s geneticky modifikovaným organismem
Životní prostředí v místě nakládání s geneticky modifikovanou kukuřicí tvoří zemědělsky využívané pozemky. Pro omezení úniku geneticky modifikované kukuřice do okolního prostředí, prostřednictvím pylu, budou použity technická omezení v podobě kombinace izolačních vzdáleností a ochranných obsevů, omezení úniku semen je limitováno kontrolovanými postupy pro zakládání a sklizeň pokusů. Veškerá převážená semena jsou transportována v uzavřených a označených obalech a jsou evidována. Lze konstatovat, že riziko výskytu možných škodlivých účinků ve spojení s s životním prostředím v místě nakládání s geneticky modifikovaným organismem je za zanedbatelné.
10. s možnými interakcemi mezi geneticky modifikovaným organismem a životním prostředí v místě nakládání
Vzhledem k fenotypovým a agronomickým charakteristikám (s výjimkou vnesených vlastností) je MON 89034 × NK603 podobná kukuřici konvenční. Lze tedy konstatovat, že ekologické interakce MON 89034 × NK603 jak s necílovými organismy životního prostředí, tak i s jeho neživými složkami, nejsou odlišné od interakcí kukuřice konvenční (geneticky nemodifikované).

a) Pravděpodobnost, že se za podmínek uvádění do životního prostředí stanou geneticky modifikované vyšší rostliny odolnější než příjemce nebo rodičovský organismus v zemědělském prostředí nebo invazivnější v přírodním prostředí
Kukuřice byla do Evropy introdukována před více než pětisty lety, je jednoletou plodinou bez vlastností persistence nebo schopností invaze v životním prostředí. Vzhledem k intenzivní selekci není kukuřice schopna normálního růstu a vývoje bez asistence člověka.
Pokud by vnesené vlastnosti změnily fitness kukuřice MON 89034 × NK603, mohlo by to mít následky v podobě zvýšené persistence a invazivnosti této kukuřice. Alespoň teoreticky, by vnesené vlastnosti (tolerance k cílovým lepidopterám a tolerance ke glyfosátu), mohly mít nějaký nežádoucí účinek na životní prostředí.
Zvýšená persistence kukuřice by mohla znamenat její změnu v plevelnou rostlinu rozšiřující se v životním prostředí. Tato změna by však byla pro rostliny Zea mays atypická. Po desetiletí intenzivního šlechtění včetně využití mutageneze a dalších metod rozšiřujících genetickou diverzitu kukuřice, nebyla žádná takováto změna nikdy popsána. To platí i pro rodičovské linie MON 89034 a NK603 a je krajně nepravděpodobné, aby se tyto změny objevily u hybridu MON 89034 × NK603.
V zemích E.U. se pěstuje ročně kolem šesti milionů hektarů této plodiny, sklizené zrno je transportováno tisíce kilometrů po železnici, silnicích, nebo vodní dopravou a přesto kukuřici nenacházíme růst na okrajích silnic, v příkopech, nebo na industriálních místech s výskytem řady plevelných rostlin. Studie výskytu spontánních populací rostlin na neobdělávaných polích (v „set-aside“ režimu) ve Francii nepotvrdila výskyt kukuřice na těchto pozemcích (Bodet et al., 1994; Mamarot a Rodriguez, 1994). Kukuřice není považována za zaplevelující plodinu osevního sledu. Je tomu proto, že semena kukuřice nemají dormanci, špatně přežívají v půdě, rostliny jsou citlivé na mráz a kultivaci v rámci přípravy půdy k setí následné plodiny (Hick a Thomison 2004; OECD, 2003; Shaw, 1988).
Zrno kukuřice je jedinou přežívající formou této plodiny, regenerace z vegetativních orgánů není v přírodě známa. Kukuřice je od plevelných rostlin odlišná svým odděleným květenstvím, kdy samičí květenství – palice, je uzavřeno listeny. Semena tak nemají potenciál samovolného uvolňování, nicméně mohou být rozšiřována mechanicky během sklizně, divokou zvěří nebo poléháním rostlin způsobené škůdci a větrem, kdy palice spadnou na povrch půdy. Ikdyž část semen může za vhodných podmínek mírné a vlhké zimy přezimovat a vyklíčit na jaře následujícího roku, kukuřice se nestane perzistentním plevelem (Hallauer, 1995; OECD, 2003). Výskyt výdrolu kukuřice v osevním sledu bývá evropských podmínkách ojedinělý, neboť mladé rostliny bývají likvidovány mrazem nebo jsou jednoduše likvidovány kultivací půdy a použitím herbicidů v následných plodinách.
Výše uvedené závěry nejsou odlišné pro MON 89034 × NK603. Jak je popisováno v bodě 2.15 pro MON 89034 × NK603, vlastnosti kukuřice MON 89034 × NK603 jsou shodné s vlastnostmi kukuřice konvenční (nemodifikované), s výjimkou její tolerance k cílovým lepidopterám a tolerance ke glyfosátu. Výsledky polních pokusů, zaměřených na hodnocení fenotypových, agronomických, reprodukčních a dalších znaků ukázaly, že tato geneticky modifikovaná kukuřice se od kukuřice tradiční neodlišuje (viz. bod 2.15. pro MON 89034 × NK603). Vzhledem k tomu, že genetická modifikace rodičovských linií MON 89034 a NK603, stejně jako zdědění těchto vlastností kukuřicí MON 89034 × NK603, nevyvolalo žádné biologicky významné rozdíly fenotypu, které by změnily fitness této kukuřice ve srovnání s kukuřici konvenční, je velmi nepravděpodobné, aby MON 89034 × NK603 byla v polních podmínkách více persistentní, nebo v přírodě více invazivní. Vnesené vlastnosti tolerance k cílovým lepidopterám a tolerance ke glyfosátu by neměly navozovat nějakou významnou výhodu nebo nevýhodu, která by měla vliv na přežití kukuřice v prostředí (viz. následující bod b).
Pravděpodobnost nezamýšleného rozšiřování MON 89034 × NK603 do nezemědělského prostředí je zanedbatelná. Ve srovnání s tradiční kukuřicí, není perzistence této kukuřice v polních podmínkách a její invazivní schopnost do okolního prostředí změněna. Pokud by došlo k růstu rostlin MON 89034 × NK603 v „nezemědělském“ prostředí, což je velmi nepravděpodobné, tak by důsledky tohoto růstu na životní prostředí byly zanedbatelné.
Riziko nezamýšleného rozšiřování MON 89034 × NK603 je vzhledem k omezeným schopnostem kukuřice stát se plevelnou rostlinou zanedbatelné. Z tohoto důvodu není navržena žádná specifická strategie pro management rizika.
b) Každá další selekční výhoda nebo nevýhoda plynoucí z genetické modifikace, tj. selekční výhodu geneticky modifikovaného organismu ve srovnání s příjemcem, případně rodičovským organismem.
Vzhledem k dlouhodobým zkušenostem s pěstováním kukuřice v Evropě, je obtížné si představit mechanismus, kterým by rostliny kukuřice, rostoucí mimo pěstební plochy, negativně ovlivňovaly biodiverzitu.
Pokud by nové vlastnosti MON 89034 × NK603 propůjčovaly této kukuřici nějakou v životním prostředí významnou selekční výhodu, je potřeba to hodnotit ve srovnání s konvenční kukuřicí a ve vztahu k ostatní vegetaci. Významná změna biologických vlastností MON 89034 × NK603 by teoreticky mohla vést k tomu, že by tato kukuřice získala konkurenční výhodu nad ostatními rostlinami právě z pohledu její známé nekonkurenceschopnosti v životním prostředí. Tímto, alespoň teoreticky, by nové vlastnosti GM kukuřice mohly vyvolat nějaký nežádoucí účinek.
Pokud by uvažovaná selekční výhoda MON 89034 × NK603 vedla až ke změně, kdyby se stala z kukuřice zaplevelující rostlina, vyústilo by to v její invazivní rozšiřování do životního prostředí. To je ale velmi nepravděpodobné, žádné takové chování nebylo nikdy popsáno u obou rodičovských linií MON 89034 a NK603. Jak je uváděno v bodech 2.15. a 2.18. pro MON 89034 × NK603, vložené sekvence genů, při srovnání s konvenční kukuřicí, nezpůsobují žádné biologicky významné proměny ostatních fenotypových vlastností, jako jsou např. růst a vývoj rostlin, morfologie, agronomické vlastnosti, složení zásobních látek, nutriční hodnoty nebo zdravotní nezávadnost. Vyhodnocení jakékoliv konkurenční výhody či nevýhody tak bude vždy směřováno na analýzu vložených vlastností (tolerance k cílovým lepidopterám a tolerance ke glyfosátu).
Ve srovnání s konvenční kukuřicí, by přítomnost vlastností tolerance k cílovým lepidopterám mohla poskytovat určitou selekční výhodu v prostředí s vysokým výskytem cílových škůdců a to pouze v případě absence mnohem důležitějších environmentálních a kultivačních faktorů, které ovlivňují přežití kukuřice. Podobně i vlastnost tolerance ke glyfosátu poskytuje kukuřici výhodu, která je aktuální pouze v prostředí, kde je aplikován glyfosát. Z pohledu současně používaných pěstebních praktik používaných pro kukuřici nemá tato „výhoda“ žádný ekologický význam. Ochrana porostů proti plevelům ať až pomocí herbicidů nebo mechanicky, je jedním ze základních technologických postupů rostlinné výroby. V praxi jsou tyto výhody relevantní pouze v zemědělském prostředí; pro nezemědělské prostředí představují pouze minimální riziko, kde by každá tato výhoda mohla trvat jen velmi krátce a to z důvodu velmi nízkých přežívajícíh schopností kukuřice (viz. předcházející bod). Víceméně ojedinělý výdrol kukuřice lze snadno eliminovat mechanicky, případně řadou graminicidů, které jsou v rostlinné výrobě k dispozici.
Kukuřice MON 89034 × NK603 je ve své podstatě shodná s kukuřicí konvenční, s výjimkou vložených vlastností tolerance k cílovým lepidopterám a tolerance ke glyfosátu. Tímto je riziko MON 89034 × NK603, vzhledem k zemědělskému a „nezemědělskému“ prostředí zanedbatelné. Není navržena žádná specifická strategie pro management rizika.
c) Možnost přenosu dědičného materiálu na stejný nebo jiný druh za podmínek pěstování geneticky modifikovaných vyšších rostlin a každou selekční výhodu nebo nevýhodu, která může být takto přenesena
MON 89034 × NK603, stejně jako ostatní kukuřice, není sexuálně kompatibilní s žádnými domácími nebo introdukovanými divoce rostoucími druhy v Evropě. Tímto je možnost přenosu dědičného materiálu limitována pouze v rámci pěstované kukuřice.
Všechny kukuřice pěstované v Evropě se mohou mezi sebou křížit. Pyl kukuřice produkovaný nějakou specifickou linií nebo hybridem, může být přenášen větrem na krátké vzdálenosti a opylit tak další materiály kukuřice. Stejně tak i kukuřice MON 89034 × NK603 produkuje normální pyl, kterým mohou být opyleny sousední rostliny jiné odrůdy. Na tuto odrůdu se přenesou rovněž vlastnosti tolerance k cílovým lepidopterám a tolerance ke glyfosátu, které se dále exprimují v jejím potomstvu.
Potenciální cizosprášení vlastností vložených v GM kukuřici může, alespoň teoreticky, způsobit nějaký nežádoucí environmentální účinek. Pokud by přenos genetické informace (vlastností GM kukuřice) sexuálně kompatibilním rostlinám, měl způsobit nějakou konkurenční výhodu a tímto vylepšit biologické fitness rostlin příjemce, pak by se tyto rostliny mohly stát invazivním druhem a potenciálně se rozšiřovat v životním prostředí.
Jak je uvedeno v části C. bodu 1.5. této žádosti, je potenciál přenosu dědičného materiálu mezi rostlinami kukuřice limitován mobilitou pylu (Hansen, 1999; Sears a Stanley-Horn, 2000). Pravděpodobnost přenosu dědičného materiálu mezi sousedními porosty kukuřice dále ovlivňuje synchronizace kvetení, vzdálenost mezi porosty a jejich lokalizace, tj. jejich umístění po směru převládajících větrů (Devos et al. 2005).
Jak již bylo zmiňováno, přenos vlastností tolerance k cílovým lepidopterám by způsobil selekční výhodu pouze v prostředí s mimořádně vysokým výskytem druhů cílových škůdců a s absencí dalších, mnohem důležitějších faktorů ovlivňujících přežití kukuřice (viz. bod b, tohoto hodnocení rizika). Podobně i přenos vlastnosti tolerance ke glyfosátu by poskytoval selekční výhodu pouze v prostředí s jeho aplikací. Tyto výhody jsou čistě agronomického významu a pro nezemědělské prostředí představují pouze zanedbatelné riziko; navíc by trvaly jen velmi krátce a to z důvodu velmi nízkých schopností kukuřice přežívat v prostředí. Potenciál uplatnění výdrolu (zrn F2 generace), tj. jeho schopnosti se šířit v životním prostředí, je zanedbatelný (viz. bod a, této části hodnocení rizika).
Většina pylu kukuřice zůstává v krátkých vzdálenostech od zdroje, takže pravděpodobnost přenosu vložených vlastností GM kukuřice na sousední kukuřice je nízká. Navrhovaná opatření v podobě izolační vzdálenosti a ochranného obsevu, která doprovázejí realizaci polních pokusů, dále významně redukují potenciál tohoto přenosu. Pravděpodobnost přenosu dědičného materiálu GM kukuřice MON 89034 × NK603 na okolní kukuřici je v rámci definovaného režimu polních pokusů zanedbatelná.
Závěrem lze konstatovat, že možnost přenosu dědičného materiálu s MON 89034 × NK603 na divoce rostoucí druhy je v podmínkách Evropy nereálný. Přenos na ostatní materiály kukuřice je omezen klimatickými podmínkami, synchronizací kvetení a vzdáleností. V případě, že by došlo k přenosu vložených genů na ostatní materiály kukuřice, tak by tento přenos neměl žádné vážné důsledky pro životní prostředí (viz.bod b, hodnocení rizika). Environmentální riziko, způsobené tímto přenosem lze považovat za zanedbatelné, z tohoto důvodu není navržena žádná specifická strategie pro management rizika.
d) Možné okamžité nebo opožděné účinky na životní prostředí způsobené přímými nebo nepřímými interakcemi mezi geneticky modifikovanou vyšší rostlinou a cílovým organismem (pokud cílový organismus existuje),
MON 89034 × NK603 se od konvenční kukuřice odlišuje pouze expresí proteinů Cry1A.105 a Cry2Ab2, které zajišťují ochranu před cílovými lepidopterami a CP4 EPSPS, který zodpovídají za toleranci ke glyfosátu (viz. bod 2.20. pro MON 89034 × NK603). Protein CP4 EPSPS nemá žádný cílový organismus, proto nelze v tomto ohledu definovat žádné potenciální škodlivé vlastnosti tohoto proteinu. Vyhodnocení možných škodlivých účinků prostřednictvím přímých nebo nepřímých interakcí GM kukuřice a cílových organismů je tak vztaženo na zděděné insekticidní proteiny.
Insekticidní účinek proteinů Cry1A.105 a Cry2Ab2 na housenky cílového hmyzu může mít vliv na úroveň jeho populace. Teoreticky by tak mohl nepřímo působit na populační dynamiku organismů, které s cílovým škůdcem interagují (např. užitečný hmyz, parazitoidi, patogenní a toxigenní houby).
Význam možných důsledků, ať už přímých účinků na cílové organismy nebo nepřímých trofických účinků na necílové organismy, by měl být vždy chápán v širším kontextu a to ve srovnání s působením a účinky metod konvenční zemědělské produkce. To znamená, že do úvahy by se měly brát účinky tradičních, širokospektrálních insekticidů používaných v kukuřici a dalších plodinách.
Pěstovaná kukuřice interaguje s řadou herbivorních hmyzích škůdců, kteří mohou způsobovat vážná poškození porostu projevující se nižšími výnosy a sníženou kvalitou sklízeného produktu. Zavíječ kukuřičný (Ostrinia nubilalis) je na Slovensku ekonomicky významný škůdce rozšířený ve všech hlavních oblastech pěstování kukuřice. Vzhledem k endofytickému chování housenek škůdce je tradiční chemická ochrana často neefektivní. Jakmile se housenky zavrtají do rostlin kukuřice, stávají se pro aplikovaný insekticid nedostupné. Navíc širokospektrální účinek některých aplikovaných chemických insekticidů nepříznivě působí na necílové organismy životního prostředí. Tyto neselektivní insekticidy jsou tak méně vhodné, nebo dokonce nekompatibilní s metodami biologické ochrany používané v integrované ochraně rostlin (IPM). 
Použití kukuřice s expresí delta-endotoxinů odvozených od Bt, poskytuje z environmentálního hlediska trvale udržitelnou strategii pro kontrolu cílového/škodlivého hmyzu (Rice a Pilcher, 1999).
Zděděná insekticidní vlastnost v MON 89034 × NK603 působí pouze na housenky cílového škůdce (Lepidoptera). Účinek této kukuřice na cílové organismy je limitován specifickými „polními“ podmínkami (omezení prostorové a časové). Cílové organismy jsou významnými škůdci agrofytocenózy, z tohoto pohledu není jejich přímá regulace chápána jako škodlivý environmentální účinek.
Ve srovnání se současnými způsoby regulace škůdců, zejména s používáním širokospektrálních chemických insekticidů, nejsou potenciální nepřímé nebo trofické účinky spojené s potlačením populace cílového škůdce, vzhledem k možným interakcím s organismy životního prostředí významné. Naopak, Cry proteiny jsou specifické (viz. bod 2.20. pro MON 89034 × NK603) a přímo nepůsobí na užitečný hmyz. Použití kukuřice MON 89034 × NK603 je plně kompatibilní se zásadami integrované ochrany rostlin a s trvale udržitelným způsobem hospodaření v zemědělství. Stejně tak kombinace insekticidních proteinů Cry1A.105 a Cry2Ab2 v jedné rostlině, poskytuje lepší kontrolu škodlivého hmyzu a poskytuje další nástroj řízení vzniku rezistence (IRM). Další užitečný účinek ekologické interakce MON 89034 × NK603 s cílovými organismy, je dán nepřímou redukcí sekundárního napadení běžnými patogenními nebo toxigenními houbami, jako jsou Fusarium spp. (Bakan et al., 2002; Magg et al., 2002; Masoero et al., 1999; Munkvold, 2002; Munkvold et al., 1997; Wu, 2006). V důsledku toho má tato kukuřice potenciál obsahovat nižší hladiny určitých nebezpečných mykotoxinů, které pokud jsou obsaženy v krmivech, mohou způsobit vážná onemocnění a dokonce smrt hospodářských zvířat (Etzel, 2002; Hussein a Brasel, 2001; Huwig et al., 2001).
MON 89034 × NK603 představuje pouze zanedbatelné riziko nepříznivých environmentálních dopadů v důsledku její interakce s cílovými organismy. Relevantní této diskusi o cílových organismech jsou potenciální environmentální přínosy pěstování této GM kukuřice: 1) spolehlivý prostředek pro kontrolu specifických škůdců kukuřice - lepidopter při zachování užitečných druhů; 2) potenciál pro snížení používání širokospektrálních chemických insekticidů; 3) mimořádný soulad s metodami integrované ochrany (IPM) a udržitelnými systémy zemědělského hospodaření; 4) snížené riziko vzniku rezistence vůči Bt proteinům; 5) potenciálně snížené obsahy mykotoxinů, jako jsou např. fumonisiny kukuřičného zrna, které jsou důsledkem poškození rostlin housenkami s následnou infekcí houbovými chorobami.
Závěrem lze konstatovat, že riziko možných okamžitých nebo opožděných účinků na životní prostředí, způsobené přímými nebo nepřímými interakcemi mezi MON 89034 × NK603 a cílovými organismy je zanedbatelné, z tohoto důvodu není navržena žádná specifická strategie pro management rizika.
e) Možné okamžité nebo opožděné účinky na životní prostředí způsobené přímými nebo nepřímými interakcemi mezi geneticky modifikovanou vyšší rostlinou a necílovými organismy, včetně vlivu na úroveň populací konkurentů, býložravců, případně symbiontů, parasitů a patogenů
Základní interakce MON 89034 × NK603 s necílovými organismy životního prostředí se neodlišují od interakcí kukuřice konvenční, s výjimkou přímé expozice herbivorních škůdců kukuřice k proteinům Cry1A.105, Cry2Ab2 a CP4 EPSPS, které jsou exprimovány rostlinou. Potenciální expozice necílových organismů prostředí k těmto proteinům může, alespoň teoreticky, způsobit nějaký nežádoucí environmentální účinek. Teoreticky, by důsledek takového kontaktu mezi necílovými organismy a exprimovanými proteiny v GM kukuřici (které by byly organismům toxické), mohl mít vliv na úroveň populace těchto organismů.
Pravděpodobnost projevu nepříznivých environmentálních následků vyplývajících z expozice necílových organismů nově exprimovaným Cry1A.105, Cry2Ab2 a CP4 EPSPS proteinům v MON 89034 × NK603, je považována za zanedbatelnou (viz. bod 2.21 pro MON 89034 × NK603). Hodnocení zdravotní nezávadnosti obou rodičovských linií MON 89034 a NK603 (MON 89034 viz. informace v žádosti 49822/2007-2.3.-1-ZZP3, NK603 viz. informace v žádosti 44818/2006-3.2.-1-ZZP1), které hodnotí environmentální rizika jako zanedbatelná, společně s běžnými šlechtitelskými postupy tvorby hybridů kukuřice dokládají, že neexistuje žádné podezření, že by interakce necílových organismů s MON 89034 × NK603, nebo zděděnými proteiny, byly ve srovnání s rodičovskými liniemi jakkoliv změněny.
MON 89034 × NK603 exprimuje proteiny Cry1A.105 a Cry2Ab2, chránící rostliny proti predaci herbivorními, důležitými hmyzími škůdci kukuřice. Insekticidní specifičnost Cry proteinů může být vysvětlena několika mechanismy ve způsobu účinku, který je popsán v bodě 2.20. (část pro MON 89034 × NK603). Rozhodujícím krokem v mechanismu působení Cry proteinů je jejich vazba na receptory, bez které by se toxický účinek nemohl projevit. Ireverzibilní vazba toxinů na receptory střední části zažívací trubice je v korelaci s citlivostí hmyzu. Toto je klíčovým faktorem vysvětlující nezávadnost Cry proteinů pro necílové organismy jako jsou ryby, ptáci, zvířata, savci a necíloví bezobratlí. Dodnes nebyly identifikovány receptory pro tyto proteiny ve střevních buňkách savců (Noteborn a Kuiper, 1994; Sacchi et al., 1986; Van Mellaert et al., 1988).
Pro charakterizaci spektra insekticidní aktivity proteinů Cry1A.105 a Cry2Ab2 vůči agronomicky důležitým druhům hmyzu z různých rodů, bylo provedeno množství biologických krmných testů s čistým proteinem nebo lyofylizovanými listovými pletivy z MON 89034. Tyto biotesty byly prováděny vůči reprezentativním škodlivým a neškodlivým druhům hmyzu z pěti řádů.
Protein Cry1A.105 byl testován na následujících druzích: v rámci řádu Coleoptera, květopas bavlníkový Anthonomus g. grandis (Curculionidae), bázlivec kukuřičný Diabrotica undecimpunctata howardi (Chrysomelidae), slunéčko Coleomegilla maculata (Coccinellidae); v rámci řádu Lepidoptera, osenice ypsilonová Agrotis ipsilon (Noctuidae), šedivka kukuřičná Helicoverpa zea (Noctuidae), blýskavka kukuřičná Spodoptera frugiperda (Noctuidae), zavíječ kukuřičný Ostrinia nubilalis (Crambidae), „southwestern corn borer“ Diatraea grandiosella (Crambidae); v rámci řádu Hemiptera, „western tarnished plant bug“ Lygus hesperus (Miridae), mšice broskvoňová Myzus persicae (Aphididae), hladěnka skleníková Orius insidiosus (Anthocoridae); v rámci řádu Hymenoptera, parazitoidní vosička Ichneumon promissorius (Ichneumonidae) a včela medonosná Apis mellifera (Apidae); a v rámci řádu Collembola, druh chvostoskoka Folsomia candida (Isotomidae).
Následující druhy byly testovány s Cry2Ab2: v rámci řádu Coleoptera, květopas bavlníkový Anthonomus g. grandis (Curculionidae), bázlivec kukuřičný Diabrotica undecimpunctata howardi (Chrysomelidae), slunéčko Coleomegilla maculata (Coccinellidae); v rámci řádu Lepidoptera, osenice ypsilonová Agrotis ipsilon (Noctuidae), šedivka kukuřičná Helicoverpa zea (Noctuidae), blýskavka kukuřičná Spodoptera frugiperda (Noctuidae), zavíječ kukuřičný Ostrinia nubilalis (Crambidae), „southwestern corn borer“ Diatraea grandiosella (Crambidae); v rámci řádu Hemiptera, „western tarnished plant bug“ Lygus hesperus (Miridae), mšice broskvoňová Myzus persicae (Aphididae), hladěnka skleníková Orius insidiosus (Anthocoridae); v rámci řádu Hymenoptera, parazitoidní vosičky Ichneumon promissorius (Ichneumonidae) a Nasonia vetripennis (Ichneumonidae), včela medonosná Apis mellifera (Apidae); a v rámci řádu Collembola, druh chvostoskoka Folsomia candida (Isotomidae).
Biologicky významný insekticidní účinek byl pozorován pouze u druhů z řádu Lepidoptera.
Studie hodnotící potenciální vliv proteinů Cry1A.105 a Cry2Ab2 na necílové organismy ukázala, že stejně jako u ostatních Bt Cry proteinů, Cry1A.105 a Cry2Ab2 nevykazují jakékoliv biologicky významné účinky na testované zástupce ptáků (křepelka viržinská), vodní (korýši, Daphnia magna) a terestrické užitečné druhy bezobratlých (včela medonosná, Apis mellifera; Collembola, Folsomia candida; hladěnka skleníková, Orius insidiosus; slunéčko, Coleomegilla maculata; parazitická vosička, Ichneumon promissorius; a žížaly). Zástupci těchto druhů byly vystaveny umělé dietě lyofylizovaných listů, pylu nebo zrn obsahujících proteiny Cry1A.105 a Cry2Ab2, nebo vysokým koncentracím čistých proteinů Cry1A.105 nebo Cry2Ab2 produkovaných fermentací v B. thuringiensis nebo E. coli.
MON 89034 × NK603 eprimuje rovněž protein CP4 EPSPS, který způsobuje toleranci rostlin ke glyfosátu. Ikdyž je CP4 EPSP sice novým proteinem exprimovaným v glyfosát tolerantních plodinách, není však novou látkou pro životní prostředí. Gen cp4 epsps je odvozený od známé půdní bakterie Agrobacterium sp. (kmen CP4). Jak endogenní rostlinné proteiny EPSPS, tak i vložený CP4 EPSPS patří do společné rodiny EPSPS proteinů – enzymů, které jsou přirozenou součástí životního prostředí. Lze je nalézt v bakteriích, houbách, řasách a ve všech vyšších rostlinách. V těchto organismech se EPSPS podílí na šikimátové biosyntéze, tedy na procesu tvorby aromatických aminokyselin, který je v rostlinách inhibován herbicidem s účinnou látkou glyfosát. Vložený protein CP4 EPSPS je funkčně podobný endogenním rostlinným enzymům, s výjimkou jeho tolerance k inhibičním účinkům glyfosátu. Jakékoliv necílové organismy životního prostředí, které by byly vystaveny CP4 EPSPS z rostlin kukuřice MON 89034 × NK603, nebo z případného výdrolu, se v přírodě vyvíjeli společně s širokým spektrem zelených rostlin a mikroorganismů. Lze tedy konstatovat, že tyto organismy mají za sebou dlouhou historii expozice vůči těmto zdravotně nezávadným proteinům. Na základě přirozeného výskytu EPSPS enzymů v životním prostředí, stejně tak jako dlouhé historii bezpečného používání CP4 EPSPS v glyfosát tolerantních plodinách (např. kukuřice NK603 nebo glyfosát tolerantní sója), je velmi nepravděpodobné, aby proteiny CP4 EPSPS, nebo jakýkoliv další EPSPS protein byl nějak biologicky aktivní a působil na necílové organismy jako jsou rostliny, mikroorganismy, bezobratlí a obratlovce.
Řada necílových organismů byla testováno na citlivost k proteinu CP4 EPSPS buď v jeho čisté formě, nebo podávaného v rostlinných pletivech získaných z glyfosát tolerantních plodin: „Green cloverworm“ (Plathypena scabra), mšice obilná (Schyzaphis graminum), mšice zhoubná (Diuraphis noxia), roztoč (Aceria tosichella), zavíječ kukuřičný (Ostrinia nubilalis), žížala (Eisenia fetida), chvostoskok (Folsomia candida). Nebyly zaznamenány žádné rozdíly ve vývoji nebo mortalitě výše uvedených organismů mezi glyfosát tolerantními rostlinami a konvenční kontrolou.
Je velmi nepravděpodobné, aby na základě velmi dobře zdokumentovaného mechanismu účinku proteinů Cry a CP4 EPSPS (selektivitě toxinů Cry1A.105 a Cry2Ab2 vůči cílovým lepidopterám) a studií potvrzujících absenci škodlivých účinků vůči necílovému hmyzu, vykazovala MON 89034 × NK603 nějaké škodlivé působení směrem k necílovým organismům ať už přímo, nebo prostřednictvím nepřímých interakcí.
Riziko vyplývající z možných okamžitých nebo opožděných účinků na životní prostředí, způsobené přímými nebo nepřímými interakcemi mezi MON 89034 × NK603 a necílovými organismy, včetně vlivu na úroveň populací konkurentů, býložravců, případně symbiontů, parasitů a patogenů, bylo vyhodnoceno jako zanedbatelné, proto není navrhována žádná specifická strategie pro management tohoto rizika.
f) Možné okamžité nebo opožděné účinky na lidské zdraví vyplývající z možných přímých nebo nepřímých interakcí mezi geneticky modifikovanou vyšší rostlinou a osobami přicházejícími s ní do styku
Kukuřice MON 89034 × NK603 je z hlediska agronomických a fenotypových charakteristik ve své podstatě shodná s kukuřicí konvenční, od které se odlišuje pouze ve vlastnostech tolerance k cílovým lepidopterám a tolerance ke glyfosátu (způsobených expresí proteinů Cry1A.105, Cry2Ab2, a CP4 EPSPS). Teoreticky by potenciální toxicita, nebo alergenní vlastnosti mohly být spojovány s nově exprimovanými proteiny GM plodiny. Tímto, může exprese proteinů Cry a CP4 EPSPS představovat vlastnosti geneticky modifikované vyšší rostliny, které alespoň teoreticky, mohou způsobit nějaké nežádoucí účinky osobám, které s ní přicházejí do styku.
Pokud by exprimované proteiny, zděděné v MON 89034 × NK603, měly nějaký toxický či alergenní potenciál, potom by mohly způsobit nějakou významnou změnu z pohledu bezpečnosti práce při nakládání s touto kukuřicí. Jakékoliv negativní účinky, spojené s bezpečností práce - s nakládáním s MON 89034 × NK603 jsou krajně nepravděpodobné. Źádné takové účinky nebyly nikdy pozorovány u obou rodičovských linií MON 89034 a NK603. Jakákoliv změna podmínek bezpečnosti práce vyplývající z GM kukuřice by měla být chápána a srovnávána v kontextu nakládání s kukuřicí konvenční.
Tato žádost je podávána za účelem získání souhlasu k uvádění GM kukuřice do životního prostředí. Osoby, které budou v kontaktu s touto kukuřicí, budou pracovníci výzkumu a technici. Kontakt s rostlinami nebo zrnem/materiálem kukuřice MON 89034 × NK603 se obecně neodlišuje od kontaktu (manipulace) s kukuřicí konvenční.
Zdravotní nezávadnost nově exprimovaných proteinů je popsána v bodu 2.18. pro MON 89034 × NK603. Zdravotní nezávadnost proteinů Cry1A.105, Cry2Ab1  a CP4 EPSPS lze demonstrovat na základě a) charakterizace proteinů, b) absence podobnosti těchto proteinů se známými alergeny a toxiny, c) rychlého rozkladu proteinů v simulovaných trávících systémech a d) absence akutní toxicity proteinů sledované na laboratorních potkanech. V žádném z výše uvedených případů nebyly popsány žádné negativní účinky na lidské zdraví.
Na základě zkušeností s pokusným pěstováním této GM kukuřice v U.S.A., nebyly nikdy zaznamenány nějaké negativní účinky (toxicita nebo alergenicita exprimovaných proteinů) na zdraví lidí, spojené s nakládáním s MON 89034 × NK603.
Závěrem lze konstatovat, že pravděpodobnost výskytu nějakých nežádoucích účinků na lidské zdraví, vyplývající z kontaktu mezi GM kukuřicí MON 89034 × NK603 (obsahující výše zmiňované proteiny Cry a CP4 EPSPS) a člověkem, se neodlišuje od pravděpodobnosti výskytu těchto účinků u kukuřice konvenční.
Vzhledem k tomu, že riziko možných okamžitých nebo opožděných účinků na lidské zdraví, vyplývající z možných přímých nebo nepřímých interakcí mezi MON 89034 × NK603 a osobami přicházejícími s ní do styku je zanedbatelné, není navrhována žádná specifická strategie pro management tohoto rizika.
g) Možné okamžité nebo opožděné účinky na zdraví zvířat a důsledky pro potravní řetězce vyplývající z konzumace geneticky modifikovaného organismu nebo genetického produktu, který je určen k použití jako krmivo
Kromě vložených vlastností tolerance k cílovým lepidopterám a tolerance ke glyfosátu je MON 89034 × NK603 ve své podstatě shodná s kukuřicí konvenční. Na základě staletí zkušeností s tradiční kukuřicí v Evropě, kukuřice nemá potenciál nějakých škodlivých účinků na zdraví chovaných zvířat.
Teoreticky, by nově produkované proteiny této GM kukuřice mohly působit toxicky a způsobovat tak problémy s výživou zvířat. Z tohoto pohledu je exprese proteinů Cry1A.105, Cry2Ab2 a CP4 EPSPS vlastností GM vyšší rostliny, která by alespoň teoreticky, mohla způsobit nějaký škodlivý účinek. Pokud by tyto zděděné proteiny v MON 89034 × NK603 měly nějaký toxický, nebo alergenní potenciál, nebo by nějak negativně ovlivňovaly užitečnost využití této kukuřice, potom by toto mohlo způsobit významnou změnu z hlediska nutričních vlastností nebo zdravotní nezávadnosti. Tato změna by mohla nastolit problémy s využitelností krmiva, se snížením přírůstků, s produkcí mléka nebo s celkovým zhoršením zdravotního stavu zvířat. Projev jakýchkoliv negativních účinků MON 89034 × NK603 směrem ke zdraví zvířat je krajně nepravděpodobný. Źádné takové účinky nebyly nikdy pozorovány u obou rodičovských linií MON 89034 a NK603.
Tato žádost je určena pro nakládání s geneticky modifikovanou kukuřicí v režimu uvádění do životního prostředí (polní pokusy) a nezahrnuje běžné krmivářské využití vyprodukovaného zrna (příp. dalších produktů této kukuřice). Tímto lze považovat riziko jakýchkoliv nežádoucích projevů MON 89034 × NK603 v potravinovém, nebo krmivářském řetězci plynoucí z expozice zvířat vůči vloženým proteinům za zanedbatelné.
Zdravotní nezávadnost exprimovaných proteinů je popsána v bodu 2.18. pro MON 89034 × NK603. Proteiny Cry1A.105, Cry2Ab1 a CP4 EPSPS nevykazují žádné známky akutní toxicity sledované na myších, jsou rychle rozkládány v simulovaných trávících systémech a nejsou strukturně podobné alergenům nebo toxinům. Analýzy obsahových látek kukuřice ukazují, že MON 89034 je z hlediska kompozice zásobních látek a nutričních vlastností shodná s kukuřicí konvenční, tímto je pro potravinové a krmné využití stejně tak bezpečná, jako kukuřice konvenční.
Vzhledem k tomu, že riziko možných okamžitých nebo opožděných účinků na zdraví zvířat a důsledky pro potravní řetězce, vyplývající z konzumace MON 89034 × NK603 bylo vyhodnoceno jako zanedbatelné, není navrhována žádná specifická strategie pro management tohoto rizika.
h) Možné okamžité nebo opožděné účinky na biogeochemické procesy vyplývající z možných přímých a nepřímých interakcí geneticky modifikovaného organismu a cílových a necílových organismů v okolí uvádění geneticky modifikovaného organismu do životního prostředí
Pěstování kukuřice obecně nepřímo ovlivňuje biogeochemické procesy, např. prostřednictvím zpracování půdy, hnojením, nebo pěstováním monokultury. Bylo konstatováno, že MON 89034 × NK603 je z hlediska obsahového složení, agronomických a fenotypových vlastností shodná s kukuřicí konvenční (viz. bod 2.15. a 2.18. pro MON 89034 × NK603). Nebylo nikde zjištěno nebo popsáno, že by se tato kukuřice odlišovala od její konvenční formy, vzhledem k jejímu působení na biogeochemické procesy a na úroveň živin v půdě.
Teoreticky lze konstatovat, že nově exprimované proteiny Cry1A.105, Cry2Ab2 a CP4 EPSPS jsou vlastností GM vyšší rostliny, která by mohla, alespoň teoreticky, způsobit nějaký škodlivý environmentální účinek na biogeochemické procesy. Pokud by tyto proteiny (zděděné v MON 89034 × NK603) měly potenciál negativně působit na populace půdních dekompositorů a detritofágů, potom by mohlo dojít k ovlivnění biogeochemických procesů, ve kterých tyto organismy působí. To by mohlo vést ke změně nutričních cyklů životního prostředí. Toto je ovšem krajně nepravděpodobné; MON 89034 × NK603 je produktem tradičního křížení mezi MON 89034 a NK603, kde u obou těchto rodičovských linií nebyly takovéto účinky (exprimovaných proteinů) nikdy zaznamenány.
Tato žádost je podávána za účelem pokusného pěstování MON 89034 × NK603 v režimu uvolnění do životního prostředí; pravděpodobnost významné expozice organismů půdního ekosystému vůči této kukuřici s následnými změnami jejich složení je zanedbatelná.
Ikdyž proteiny Cry, přítomné v rozkládající se hmotě MON 89034 × NK603, jsou považovány za nové látky produkované kukuřicí, tak nejsou v půdě novými proteiny. Dekompositoři a interagující půdní detritofágové jsou dlouhodobě vystaveni různým, přirozeně se vyskytujícím Bt proteinům, odvozených z genomu známé půdní bakterie Bacillus thuringiensis subsp. kurstaki a Bacillus thuringiensis subsp. kumamotoensis. Proteiny CP4 EPSP patří do dobře charakterizované skupiny proteinů EPSPS, které jsou běžně přítomné v bakteriích, houbách, řasách a všech vyšších rostlinách. Většina dekompositorů produkuje vlastní proteiny EPSPS. Není tedy důvod se domnívat, že by nějaký z těchto proteinů (Cry, CP4 EPSPS) mohl negativně ovlivňovat procesy dekompozice.
Toxiny Cry mají specifický způsob účinku vůči cílovým lepidopterám, kde necílové organismy nedisponují specifickými vazebnými místy pro toxiny. Enzym CP4 EPSPS je enzym funkční v biosyntéze šikimátu; nemá žádný cílový organismus a nemá žádné toxické účinky (viz. bod e) tohoto hodnocení rizika). Z těchto důvodů je potenciální aktivita těchto proteinů, směrem k mikroorganismům zahrnutých v biogeochemických půdních procesech nevýznamná. Navíc bylo prokázáno, že tyto proteiny podléhají v půdě rychlému rozkladu (Palm et al., 1996; Dubelman et al., 2005, Pruett et al., 1980; Sims a Holden, 1996; West, 1984; West et al., 1984). Tato rychlá degradace je důležitým faktorem podporující absenci škodlivých účinků proteinů Cry a CP4 EPSPS na organismy zapojené v rozkladných funkcích a na necílové organismy obývající půdu obecně.
Vzhledem k tomu, že riziko možných okamžitých nebo opožděných účinků na biogeochemické procesy, vyplývající z možných přímých a nepřímých interakcí MON 89034 × NK603 a cílových a necílových organismů v okolí uvádění GMO do životního prostředí, lze považovat za zanedbatelné, není navrhována žádná specifická strategie pro management tohoto rizika.
i) Možné okamžité nebo opožděné přímé a nepřímé účinky na životní prostředí v důsledku použití specifických pěstebních, sklizňových nebo zpracovatelských technik pro geneticky modifikované rostliny v případě, že se tyto techniky liší od technik běžně používaných při nakládání s odpovídajícími nemodifikovanými vyššími rostlinami
MON 89034 × NK603 je shodná s kukuřicí konvenční (s výjimkou vlastnosti tolerance k cílovým lepidopterám a tolerance ke glyfosátu) a tak nevyžaduje žádné specifické pěstební, sklizňové nebo zpracovatelské techniky.
Očekává se, že pěstování MON 89034 × NK603 pozitivně ovlivní současné pěstební postupy v kukuřici a bude přínosem jak pro pěstitele, tak i pro životní prostředí. Možné výhody vyplývající z pěstování této GM kukuřice, které jsou spojeny s její insekticidní vlastností: (1) účinný způsob regulace cílového škůdce – Lepidoptera (zavíječe kukuřičného); (2) kontrola cílového škůdce při zachování užitečného hmyzu; (3) potenciál snížení množství používaných širokospektrálních insekticidů (Rice a Pilcher, 1999), včetně snížení expozice obsluhy při aplikaci těchto insekticidů; (4) vhodnost v systému integrované ochrany rostlin (IPM), v souladu s udržitelnými způsoby zemědělského hospodaření, (5) potenciál pro snížení obsahu fumonisinových mykotoxinů v kukuřičném zrnu (Masoero et al., 1999; Munkvold et al., 1999); (6) snížená pravděpodobnost vzniku rezistence lepidopter vůči Bt proteinům a (7) úspora času a mechanizace, to vše znamená maximalizaci výnosového potenciálu.
Na druhé straně pěstování glyfosát tolerantní kukuřice nabídne pěstitelům nový způsob regulace plevelů využívající účinnou látku přijatelných environmentálních vlastností (viz. zápis glyfosátu na Annex I, podle směrnice 91/414/EEC). Glyfosát tolerantní kukuřice poskytuje tyto možnosti: (1) způsob regulace zaplevelení pomocí širokospektrálního herbicidu; (2) nová účinná látka pro ošetření během růstu plodiny; (3) zvýšená flexibilita ošetření (dle aktuálního stavu zaplevelení); (4) nákladově efektivní způsob ochrany, a (5) unikátní kompatibilita se systémy minimálního zpracování půdy (půdoochranné technologie). Půdoochranné technologie pozitivně ovlivňují kvalitu půdy, vodní režim, snižují riziko půdní eroze, vyplavení živin a pesticidů do povrchových vod, vylepšují prostředí pro řadu organismů, snižují produkci oxidu uhličitého a spotřebu pohonných hmot (Chevrier a Barbier, 2002; Dies Jambrino a Fernandez-Anero, 1997; Edwards et al., 1988; Hebblethwaite, 1995; Reicosky et al., 1995; Ruiz et al., 2001; Warburton a Klimstra, 1984).
Závěrem lze konstatovat, že nebyly identifikovány žádné vlastnosti geneticky modifikované kukuřice, které by byly škodlivé vůči životnímu prostředí, způsobené změnou specifických pěstebních, sklizňových nebo zpracovatelských technik. Kultivace, vedení nebo sklizeň plánovaných polních pokusů s MON 89034 × NK603 bude působit na životní prostředí stejně jako kultivace jakékoliv jiné kukuřice.
Vzhledem k tomu, že riziko možných okamžitých nebo opožděných přímých a nepřímých účinků na životní prostředí, v důsledku použití specifických pěstebních, sklizňových nebo zpracovatelských technik pro MON 89034 × NK603 je zanedbatelné, není navrhována žádná specifická strategie pro management tohoto rizika.

NK603 × MON 810

Při hodnocení rizika se porovnává nakládání s geneticky modifikovanou kukuřicí NK603 × MON 810 s nakládáním s geneticky nemodifikovanou, konvenční kukuřicí. Jsou posuzovány možné přímé a nepřímé, bezprostřední a následné škodlivé účinky tohoto nakládání, zejména působení na zdraví lidí, zvířat a životní prostředí.

Hodnocení možných škodlivých účinků nakládání s MON 89034 × NK603 ve spojení s:
1.příjemcem
Kukuřice je významnou plodinou pěstovanou ve všech zemědělských oblastech světa. Není známo, že by kukuřice, při dodržování všech standardů kvality produkce, měla škodlivé účinky na zdraví lidí, zvířat nebo životní prostředí. Lze konstatovat, že riziko výskytu možných škodlivých účinků ve spojení s příjemcem, je možno považovat za zanedbatelné. 
     
2. s vloženým dědičným materiálem (původem s dárcovského organismu)
Není známo, že by dědičný materiál, který byl vnesen do rostlin kukuřice, uvedený v tabulce č. 3., v části 2.5. této žádosti (pro NK603 × MON 810), měl škodlivé účinky na zdraví lidí, zvířat nebo životní prostředí.  
Lze konstatovat, že riziko výskytu možných škodlivých účinků ve spojení s vloženým dědičným materiálem, je možno považovat za zanedbatelné. 

3. s vektorem
NK603 × MON 810 je produktem tradičního křížení, geneticky modifikovány byly obě rodičovské linie.
Kukuřice NK603 vznikla použitím mikrobalistického transformačního systému       a z gelu izolovaného restrikčního fragmentu MluI plasmidu PV-ZMGT32L (viz. bod 2.4. pro NK603, žádost 44818/2006-3.2.-1-ZZP1), obsahující gen epsps  (5-enolpyruvylšikimát-3-fosfát-syntázu) z Agrobacterium sp. Kmen CP4 (CP4 EPSPS). Gen cp4 epsps kóduje tolerantní formu EPSPS, která vytváří toleranci ke glyfosátu v rostlinách.

      Kukuřice MON 810 byla vytvořena použitím mikrobalistického transformačního systému s roztokem DNA obsahujícím dva vektory (plasmidy), PV-ZMBK07 a PV-ZMGT10. Plasmid PV-ZMBK07 obsahuje gen cry1Ab odvozený z Bacillus thuringiensis subsp. kurstaki, PV-ZMGT10 obsahuje geny cp4 epsps a gox. Do genomu kukuřice byl přenesen pouze fragment plasmidu PV-ZMBK07, obsahující gen cry1Ab. Z druhého plasmidu PV-ZMGT10, nebyly do genomu kukuřice přeneseny žádné sekvence DNA (viz. bod 2.4., pro NK603 × MON 810).

Nejsou známy žádné škodlivé účinky použitých vektorů, lze tedy konstatovat, že riziko výskytu možných škodlivých účinků ve spojení s vektorem, je možno považovat za zanedbatelné. 

4. s vložením konstruktu
Konstrukt byl vložen do obou rodičovských linií, kdy linie NK603 získala vložením konstruktu novou vlastnost, tj., toleranci ke glyfosátu, linie MON 810 pak toleranci k cíleným lepidopterám.
Není známo, že by vložením konstruktu do rodičovských linií došlo k mutaci některého genu, významného pro funkci genomu hostitele. Lze tedy konstatovat, že riziko výskytu možných škodlivých účinků ve spojení s vložením konstruktu je možno považovat za zanedbatelné. 

5. se signálními a selekčními geny
NK603:
Vektorový plasmid PV-ZMGT32 obsahuje bakteriální selektovatelný gen nptII kódující rezistenci ke kanamycinu umožňující selekci bakterií obsahujících plasmid a počátek replikace (ori) nutný pro replikaci plasmidu v E.coli (Tab.1, viz bod 2.5. pro NK603, žádosti 44818/2006-3.2.-1-ZZP1). Restrikční fragment MluI  vektorového plasmidu PV-ZMGT32L, který byl použit pro transformaci NK603, obsahuje pouze expresní kazety genu cp4 epsps a neobsahuje selektovatelný gen nptII ani počátek replikace (Obr.2, viz, bod 2.5. pro NK603, žádosti 44818/2006-3.2.-1-ZZP1). 

      MON 810:
Vektorový plasmid PV-ZMBK07 obsahuje kromě genu Cry1Ab rovněž bakteriální selektovatelný gen nptII kódující rezistenci ke kanamycinu umožňující selekci bakterií obsahujících plasmid a počátek replikace (ori) nutný pro replikaci plasmidu v E.coli  Kukuřice MON 810 však výše uvedené geny nptII, počátek replikace pro pUC plasmidy (ori-pUC) neobsahuje.

6. s inzertem
Části vektorových plasmidů v kukuřici NK603 × MON 810, vytvořenou konvenčním křížením inbredních linií NK603 a MON 810, jsou identické s vnesenou DNA do rodičovských linií.  Geny, které byly zděděny z rodičovských linií jsou uvedeny v tabulce č. 3. v části 2.5. této žádosti (pro NK603 × MON 810). Jakákoliv významná změna molekulární charakteristiky těchto zděděných inzertů DNA v NK603 x MON 810 je velmi nepravděpodobná a to z následujících důvodů:
•	Neexistuje žádný známý mechanismus, prostřednictvím kterého by oba dva inserty lokalizované na odlišných místech různých chromozómů mohly stimulovat vzájemnou  rekombinaci (neexprimují proteiny zapojené do mechanismů rekombinace).
•	U vyšších eukaryotních organismů (kukuřice), probíhá potenciální rekombinace především během meiózy. Pokud by však jeden z insertů v NK603 × MON 810 byl během meiózy skutečně nestabilní, byl by detekován při hodnocení genetické stability  samostatných linií. 
•	Mitotická rekombinace u rostlin je v řádu 10-4 až 10-5 , pokud by existovaly významné homologie mezi cílovými úseky (t.j > 500 nukleotidů) a pokud by sekvence pro rekombinaci  byly fyzicky vázány. V kukuřici NK603 × MON 810 s absencí takových homologií a kde nejsou sekvence ve vazbě, jsou možnosti rekombinace o řády nižší (Puchta, 1999). Četnost mitotických  rekombinací mezi zděděnou DNA NK603 a MON 810 je v kukuřici NK603 × MON 810 zanedbatelná. 
•	Tyto rekombinace, jejichž pravděpodobnost je velmi nízká (oba inserty jsou lokalizovány na různých místech odlišných chromozómů), by pravděpodobně způsobily chromozomální translokaci s letálními důsledky, nebo by nejméně snížily fitness celé rostliny (meióza), případně by ovlivnily buněčná potomstva (mitóza).

Lze tedy konstatovat, že riziko výskytu možných škodlivých účinků ve spojení se zděděnými  inzerty v kukuřici NK603 × MON 810, je možno považovat za zanedbatelné. 

7.	s výsledným geneticky modifikovaným organismem
 Analýza charakteristik hybridu GM kukuřice NK603 × MON 810 a samostatných rodičovských linií, s přihlédnutím ke zkušenostem z pěstování tradiční kukuřice v rámci EU, ukázala, že riziko potenciálních nežádoucích účinků na zdraví lidí, zvířat a směrem k životnímu prostředí, lze považovat za zanedbatelné.
  
8. s místem a rozsahem nakládání s geneticky modifikovaným organismem
Polní pokusy s hybridem kukuřice NK603 × MON 810  jsou plánovány na několika málo lokalitách a na omezené ploše (celková plocha cca 18 ha). Vzhledem k této ploše, charakteru pokusů a zkušenostem výzkumných pracovišť je možno považovat riziko výskytu možných škodlivých účinků ve spojení s místem a rozsahem nakládání s geneticky modifikovaným organismem za zanedbatelné. 

9. s životním prostředím v místě nakládání s geneticky modifikovaným organismem
Životní prostředí v místě nakládání s geneticky modifikovanou kukuřicí tvoří zemědělsky využívané pozemky. Pro omezení úniku geneticky modifikované kukuřice do okolního prostředí prostřednictvím pylu budou použity technická omezení v podobě kombinace izolačních vzdáleností a ochranných obsevů, omezení úniku semen je limitováno kontrolovanými postupy pro zakládání a sklizeň pokusů. Veškerá převážená semena jsou transportována v uzavřených a označených obalech  a evidována. Lze konstatovat, že riziko výskytu možných škodlivých účinků ve spojení s s životním prostředím v místě nakládání s geneticky modifikovaným organismem je za zanedbatelné. 

1.	s možnými interakcemi mezi geneticky modifikovaným organismem a životním   prostředí v místě nakládání
Vzhledem k  fenotypovým a agronomickým charakteristikám (s výjimkou zděděných vlastností) je kukuřice NK603 × MON 810 podobná kukuřici tradiční. Lze tedy konstatovat, že ekologické interakce NK603 × MON 810 jak s necílovými organismy životního prostředí, tak i jeho neživými složkami nejsou v zásadě odlišné od interakcí kukuřice tradiční (geneticky nemodifikované).

a) Pravděpodobnost, že se za podmínek uvádění do životního prostředí stanou geneticky modifikované vyšší rostliny odolnější než příjemce nebo rodičovský organismus v zemědělském prostředí nebo invazivnější v přírodním prostředí

Na základě mnoholetých zkušeností s konvenční kukuřicí domestikovanou v Evropské unii, kukuřice nemá potenciál stát se invazivní rostlinou v přírodních podmínkách a bez asistence člověka není schopna přetrvávat ani  v polních podmínkách. Kukuřice je slabý konkurent, který nemá významný vliv na biodiversitu nebo životní prostředí (s výjimkou kultivace).
Pokud by vložené vlastnosti změnily biologické fitness hybridu NK603 × MON 810, tato změna by mohla způsobit zvýšení persistence nebo invazivnosti kukuřice ve srovnání s konvenčními odrůdami kukuřice. Vzhledem k tomu,  představují vložené geny nové vlastnosti GMVR, které mohou, alespoň teoreticky, zapříčinit nežádoucí účinky na životní prostředí, které jsou v této části hodnoceny.
Zvýšená persistence v polních podmínkách by mohla kukuřici postavit do role plevele a způsobit agronomické problémy. Výsledkem zvýšené invazivnosti by mohlo být rozšíření nového invazivního druhu do prostředí. Nicméně takovéto změny nebo působení nejsou pro plodinu Zea mays typické, a nebyly u kukuřice zaznamenány ani v průběhu desetiletí šlechtění, mutageneze a dalších  způsobů rozšiřování genetické diverzity. Navíc, žádné takové změny nebyly pozorovány u geneticky modifikovaných rodičovských linií NK603 a MON 810, a tudíž je velmi nepravděpodobné, že by se objevily u výsledného hybridu NK603 × MON 810.
Kukuřice byla  do Evropy introdukována před více než pětisty lety, je jednoletou plodinou bez vlastností persistence nebo schopností invaze v životním prostředí. Vzhledem k intenzivní selekci kukuřice není tato schopna normálního růstu a vývoje bez asistence člověka. V zemích EU se pěstuje ročně kolem šesti milionů hektarů této plodiny, sklizené zrno je transportováno tisíce kilometrů po železnici, silnicích, nebo vodní dopravou a přesto kukuřici nenacházíme růst na okrajích silnic, v příkopech, nebo na industriálních místech s výskytem řady plevelných rostlin. Studie výskytu spontánních populací rostlin na neobdělávaných polích (v „set-aside“ režimu) ve Francii nepotvrdila výskyt kukuřice na těchto pozemcích (Bodet et al., 1994; Mamarot and Rodriguez, 1994). Kukuřice není považována za zaplevelující plodinu osevního sledu. Je tomu proto, že semena kukuřice nemají dormanci, špatně přežívají v půdě, rostliny jsou citlivé na mráz a kultivaci v rámci přípravy půdy k setí následné plodiny.     
Zrno kukuřice je jedinou přežívající formou této plodiny, regenerace z vegetativních orgánů není v přírodě známa. Kukuřice je od plevelných rostlin odlišná svým odděleným květenstvím, kdy samičí květenství  – palice, je uzavřeno listeny. Semena tak nemají potenciál samovolného uvolňování, nicméně mohou být rozšiřována mechanicky během sklizně, divokou zvěří nebo poléháním rostlin způsobené  škůdci a větrem, kdy palice spadnou na povrch  půdy. Ikdyž část semen může za vhodných podmínek mírné a vlhké zimy přezimovat a vyklíčit na jaře následujícího roku, kukuřice se nestane perzistentním plevelem (Hallauer, 1995). Výskyt výdrolu kukuřice v osevním sledu bývá evropských podmínkách ojedinělý, neboť mladé rostliny bývají likvidovány mrazem nebo jsou jednoduše likvidovány kultivací půdy a použitím herbicidů v následných plodinách.
Výše uvedené závěry nejsou odlišné pro kukuřici NK603 × MON 810. Jak již bylo zmíněno, vlastnosti kukuřice NK603 × MON 810 jsou shodné s vlastnostmi kukuřice tradiční (nemodifikované) s výjimkou zděděných vlastností tolerance ke glyfosátu a tolerance k cíleným lepidopterám. Výsledky polních pokusů, zaměřených na hodnocení fenotypových agronomických, reprodukčních a dalších znaků ukázaly, že tato geneticky modifikovaná kukuřice se od kukuřice tradiční neodlišuje.  Toto zároveň potvrzují praktické zkušenosti ze zemí, kde se NK603 × MON 810 komerčně pěstuje (USA, Kanada od r.2002). Vzhledem k tomu, že genetická modifikace nevyvolala žádné biologicky významné rozdíly fenotypu, které by změnily fitness této kukuřice ve srovnání s kukuřici tradiční, je velmi nepravděpodobné, aby NK603 × MON 810 byla v polních podmínkách více persistentní nebo více invazivní v přírodě. 
Dále lze konstatovat, že pokud dojde k vzejití rostlin ze zrn F2 generace, lze očekávat, že fitness těchto rostlin bude horší než u hybridů, rostlin z osiva F1 generace. (viz.hybridní efekt). Růst, vývoj a výnos výsledných (F2) rostlin je odlišný od rostlin F1 generace,  tyto rostliny často připomínají svojí morfologií méně vitální inbrední linie, ze kterých bylo vytvořeno osivo F1. Navíc, protože oba vložené znaky segregují v potomstvu Mendelisticky, tak každý znak bude v zrnech F2 přítomen jen ze 75 % .
Z výše uvedeného vyplývá, že je velmi nepravděpodobné, že by kukuřice NK603 × MON 810 měla větší schopnosti stát se plevelem než konvenční kukuřice. Tudíž pravděpodobnost rozšíření této kukuřice mimo zemědělské prostředí, kde je pěstována, je zanedbatelná.
Lze konstatovat, že stejně jako u konvenční kukuřice, je pravděpodobnost neúmyslného rozšíření kukuřice NK603 × MON 810 do nezemědělského prostředí zanedbatelná, vzhledem k tomu, že jak persistence v zemědělských podmínkách, tak i její invazivnost v přirozených podmínkách se neliší od konvenční kukuřice. Ve velmi nepravděpodobné situaci, kdy by v přírodním prostředí vzešly případné rostliny kukuřice NK603 × MON 810, tak by nové vlastnosti této kukuřice představovaly pouze časově a prostorově omezenou selekční výhodu (tolerance        ke glyfosátu, ochrana před hmyzími škůdci z řádu motýlů Lepidoptera),  které mají  zanedbatelné důsledky pro životní prostředí. Pravděpodobnost, že se za podmínek uvádění do životního prostředí stane kukuřice NK603 × MON 810 odolnější než tradiční kukuřice v zemědělském prostředí, nebo invazivnější v přírodním prostředí, je zanedbatelná. Z tohoto důvodu není navržena žádná strategie pro management rizika.

b) Každá další selekční výhoda nebo nevýhoda plynoucí z genetické modifikace, tj. selekční výhodu geneticky modifikovaného organismu ve srovnání s příjemcem, případně rodičovským organismem. 

Ze zkušeností s pěstováním kukuřice v EU vyplývá, že je těžké definovat způsob, kterým by rostliny kukuřice mohly negativně ovlivňovat biodiverzitu mimo plochy, kde se kukuřice pěstuje. 
Pokud by zděděné vlastnosti kukuřice NK603 × MON 810 měly představovat pro životní prostředí významnou selekční výhodu, je třeba to hodnotit ve srovnání s ostatní kukuřicí a další vegetací. Významné změny v biologických vlastnostech kukuřice NK603 × MON 810 by mohly představovat konkurenční výhodu této kukuřice nad ostatními rostlinami vzhledem k tomu, že kukuřice v přirozeném prostředí není považována za konkurenceschopnou. Z tohoto důvodu, představují  vložené genetické informace určité vlastnosti GMVR, které mohou, alespoň teoreticky, zapříčinit nežádoucí účinky na životní prostředí. Tyto účinky jsou hodnoceny v této části.
Pokud by selekční výhoda kukuřice NK603 × MON 810 znamenala přeměnu kukuřice v plevel, pak by mohlo být nejvážnějším důsledkem rozšíření nového invazivního druhu do prostředí. Toto je velmi nepravděpodobné, a to vzhledem k tomu, že žádné takové účinky nejsou u rodičovských linií NK603 a MON 810 známy.
Ve srovnání s netransgenní kukuřicí, podmiňují nové vlastnosti kukuřice NK603 × MON 810 expresi enzymů CP4 EPSPS se sníženou afinitou k inhibitoru glyfosátu a expresi proteinu Cry1Ab, který chrání kukuřici před cílenými lepidopterami. Vložené příslušné sekvence DNA do kukuřice NK603 × MON 810 (resp. do rodičovských linií NK603 a MON 810) nevedly k žádným biologicky významným změnám ostatních fenotypových vlastností. Všechny zkoumané aspekty jako jsou např. růst, vývoj, morfologie, agronomické vlastnosti, složení a zdravotní nezávadnost nebyly u této kukuřice změněny. Z toho vyplývá, že kukuřice NK603 × MON 810 je v podstatě rovnocenná konvenční kukuřici, s výjimkou dvou přidaných vlastností: tolerance ke glyfosátu a tolerance proti cíleným lepidopterám. 
Exprimované proteiny CP4 EPSPS a Cry1Ab jsou dobře popsány. Patří do skupiny proteinů 5-enolpyruvylšikimát-3-fosfát-syntáz, tedy enzymů,  které jsou v přírodě velmi rozšířeny. Je známo, že tyto enzymy nemají toxické účinky, nezpůsobují žádnou selekční výhodu či nevýhodu organismům, které je produkují (rostliny, vodní řasy, houby, mikroorganismy). V prostředí bez přítomnosti glyfosátu tato vlastnost nevytváří žádnou selekční výhodu/nevýhodu a nemá žádný význam pro konkurenceschopnost vůči divoce rostoucím rostlinám ani nepřímo pro další organismy, které interagují s těmito divoce rostoucími rostlinami. Insekticidní účinek Cry1Ab je zaměřen na  konkrétní cílové škůdce, hmyz z řádu motýlů (Lepidoptera), a to v našich podmínkách na housenky zavíječe kukuřičného (Ostrinia nubilalis). Tento protein nemá žádné významné nežádoucí účinky na necílové organismy životního prostředí (viz bod e. tohoto hodnocení). Exprese tohoto proteinu nepřináší kukuřici žádnou selekční výhodu nebo nevýhodu v přirozeném prostředí, a to vzhledem k tomu, že kukuřice NK603 × MON 810 není považována za plevelnou rostlinu (viz. bod a. tohoto hodnocení rizika).  Pravděpodobnost, že by výdrol kukuřice NK603 x MON 810 mohl přežít v přirozeném prostředí, je v evropských klimatických podmínkách zanedbatelná.
V zemědělském prostředí znamená tolerance této kukuřice ke glyfosátu (na rozdíl od plevelů, které jsou v porostu kukuřice a které jsou na glyfosát citlivé), výhodu pro kukuřici, což je základní charakteristika glyfosát-tolerantní technologie. Tato výhoda se samozřejmě uplatní pouze tam, kde jsou porosty ošetřeny herbicidem, jehož účinnou látkou je glyfosát. Ochrana proti škůdcům představuje pro kukuřici NK603 × MON 810 selekční výhodu oproti (neošetřené) konvenční kukuřici pouze v prostředí, kde je kukuřice skutečně napadena zavíječem. Obě tyto vnesené “konkurenční výhody” se uplatní pouze v zemědělských podmínkách (t.j. na poli) a jsou časově omezené na dobu od setí do sklizně, protože případné nesklizené rostliny kukuřice NK603 × MON 810 nemohou v polních podmínkách přežít (viz bod a. tohoto hodnocení rizika). Ojediněle se vyskytující výdrol lze snadno regulovat mechanicky nebo chemicky  (např. graminicidy). 
Pravděpodobnost, že by nově vložené vlastnosti do kukuřice NK603 × MON 810 mohly této kukuřici propůjčit jakoukoli významnou konkurenční výhodu nebo nevýhodu, která by mohla mít vliv na  životní prostředí, je zanedbatelná.

Riziko, že vlastnosti vložené do kukuřice NK603 × MON 810 (resp. do jejích rodičovských linií) by mohly být příčinou jakékoliv významné konkurenční výhody nebo nevýhody v přírodním prostředí, je zanedbatelné. V podmínkách komerčního pěstování na poli (t.j. pod ošetřením herbicidem na bázi glyfosátu, nebo v prostředí, kde je kukuřice skutečně napadena cílovými škůdci), mají rostliny této kukuřice selekční výhodu proti plevelům citlivým na glyfosát a proti zavíječem napadeným rostlinám konvenční kukuřice. Tyto ‘výhody’ mají význam pro zemědělství a pro životní prostředí představují zanedbatelné riziko. Vzhledem k této skutečnosti není uplatněna žádná strategie pro management rizika.

c) Možnost přenosu dědičného materiálu na stejný nebo jiný druh za podmínek pěstování geneticky modifikovaných vyšších rostlin a každou selekční výhodu nebo nevýhodu, která může být takto přenesena
Kukuřice NK603 × MON 810, stejně tak jako ostatní kukuřice, není sexuálně kompatibilní s žádnými domácími nebo introdukovanými divoce rostoucími druhy v Evropě. Tímto je možnost přenosu dědičného materiálu NK603 × MON 810 limitována v rámci pěstované kukuřice.
Všechny kukuřice pěstované v Evropě se mohou mezi sebou křížit. Pyl kukuřice produkovaný nějakou specifickou linií nebo hybridem může být přenášen větrem na krátké vzdálenosti a opylit tak další materiály kukuřice.  Stejně tak i kukuřice NK603 × MON 810 produkuje normální pyl, kterým mohou být opyleny sousední rostliny jiné odrůdy. Na tuto odrůdu se přenesou rovněž vlastnosti tolerance ke glyfosátu a tolerance k cíleným lepidopterám, které se exprimují v jejím potomstvu. Možnost přenosu vložených znaků cizosprášením představuje vlastnost GMVR, která může, alespoň teoreticky, zapříčinit nežádoucí účinky na životní prostředí.
Pokud by přenesení vložených znaků do pohlavně příbuzných rostlin mohlo způsobit jakoukoli významnou konkurenční výhodu a tím zvýšit biologické fitness příjemce, potom by se tento příjemce mohl stát invazivním druhem s potenciálem rozšiřování do prostředí.  
 
Potenciál přenosu dědičného materiálu mezi rostlinami kukuřice je limitován mobilitou pylu. U pylu kukuřice, ho většina zůstává v místě pěstování plodiny vzhledem k jeho specifické velikosti (90 až 100µm). Část pylu pak může být distribuována po směru větru (Raynor et al., 1972). Vzhledem k jeho velikosti a hmotnosti, pyl „necestuje“ dál ve významném množství než pár metrů. Největší množství kukuřičného pylu zůstává do pěti metrů od okraje pole (Pleasants et al., 2001; Sears a Stanley – Horn, 2000). (Hansen, 1999) popsal, že na sousedních listech kukuřice, které byly ve vzdálenostech  0, 1 a 3 m od Bt porostu se významně snižovalo i množství pylu. Další studie poukazovala na 99% kumulaci pylu kukuřice do vzdálenosti 50 m a 100% kumulaci do vzdálenosti 100 m od zdroje pylu (Sears a Stanley – Horn, 2000). Ve francouzské studii s přenosem pylu u kukuřice (AGPM, 1999) byl u sousední kukuřice naměřen podíl cizosprášení v množství 1 % ve vzdálenosti 10m od zdroje.
Další výzkumy potvrdily, že v průměru, téměř veškerý pyl kukuřice zůstává do vzdálenosti 100 m, ačkoliv přesná hranice (vzdálenost) není jednoznačná (Devos et.al., 2005). Cizosprášení lze detekovat až do vzdálenosti 200 m ( <0,1%) (Halsey et.al. 2005), zatímco žádné nebylo detekováno ve vzdálenosti 300 m (Luna et al., 2001). Lze konstatovat, že veškeré potenciální cizosprášení mezi porosty s kukuřicí je realizováno do 30 m od zdroje pylu ( Ma et al., 2004; Messeguer, 2003). 
Pravděpodobnost přenosu dědičného materiálu mezi sousedními porosty kukuřice dále ovlivňuje synchronizace kvetení, vzdálenost mezi porosty, velikost/plocha pozemků a jejich lokalizace, tj. jejich umístění po směru převládajících větrů (Devos et al., 2005).

•	Většina pylu kukuřice zůstává v krátkých vzdálenostech od zdroje, takže  pravděpodobnost přenosu vložené vlastnosti na sousední kukuřice je nízká.
Navrhovaná opatření v podobě izolační vzdálenosti a ochranného obsevu, která doprovázejí realizaci polních pokusů, dále významně redukují potenciál tohoto přenosu. Pravděpodobnost přenosu dědičného materiálu NK603 × MON 810 na okolní kukuřici  v rámci definovaného režimu polních pokusů je zanedbatelná.

Závěrem lze konstatovat, že možnost přenosu dědičného materiálu s NK603 × MON 810 na divoce rostoucí druhy je v podmínkách Evropy a Slovenska nereálný. Přenos na ostatní materiály kukuřice je omezen klimatickými podmínkami, synchronizací kvetení a vzdáleností. V případě, že by došlo k přenosu vnesených genů na ostatní materiály kukuřice, tak by tento přenos neměl žádné vážné důsledky pro životní prostředí (viz. informace v bodě b. tohoto hodnocení rizika).  Environmentální riziko, způsobené tímto přenosem, lze považovat za zanedbatelné, z tohoto důvodu není navržena žádná strategie pro management rizika.

d) Možné okamžité nebo opožděné účinky na životní prostředí způsobené přímými nebo nepřímými interakcemi mezi geneticky modifikovanou vyšší rostlinou a cílovým organismem (pokud cílový organismus existuje),

Exprese nového proteinu v GMVR by mohla alespoň teoreticky, způsobit nežádoucí účinky na životní prostředí prostřednictvím přímých nebo nepřímých interakcí mezi GMVR a cílovými organismy. 
Expresí Cry1Ab v NK603 × MON 810 je tato kukuřice chráněná před napadením specifickými lepidopterami (zavíječem kukuřičným). Možné nežádoucí účinky této kukuřice na životní prostředí s ohledem na interakce s cílovými organismy jsou popsány a vyhodnoceny v následujícím textu. Tyto nežádoucí účinky na životní prostředí jsou však velmi nepravděpodobné, a to vzhledem k tomu, že rozsáhlé laboratorní i polní testování rodičovské linie MON 810 nepotvrdilo žádné významné okamžité nebo opožděné nežádoucí účinky na životní prostředí. Kukuřice MON 810 obsahuje stejnou vlastnost ochrany proti cíleným škůdcům a působí na stejné cílové organismy jako hybridní NK603 × MON 810, která je produktem jednoduchého konvenčního křížení s inbrední  linií NK603.
Žádné další potenciální škodlivé vlastnosti nemohou být definovány, a to vzhledem k tomu, že další vložený znak, tolerance ke glyfosátu, nemá cílový organismus.

Zamýšlený insekticidní účinek proteinu Cry1Ab, např. na housenky cíleného zavíječe může ovlivnit velikost populace tohoto cílového organismu v  prostředí a může, v případě toho nejhoršího scénáře nežádoucích důsledků, nepřímo ovlivnit dynamiku populací necílových organismů, které interagují s tímto cílovým škůdcem (např. užiteční členovci, parazitoidi a patogenní nebo toxigenní plísně). 

Pěstovaná kukuřice interaguje s řadou herbivorních hmyzích škůdců, kteří můžou způsobit závažná poškození porostu, nižší výnosy a sníženou kvalitu sklízeného produktu. Zavíječ kukuřičný, Ostrinia nubilalis (Hubner), je ekonomicky významný kukuřičný škůdce, který je rozšířený v pěstitelsky nejvýznamnějších evropských oblastech kukuřice (Dicke a Guthrie, 1988). Také Sesamia nonagrioides (Lefebvre), je jedním z nejvýznamnějších kukuřičných škůdců ve středomoří (Castañera, 1986; Anglade, 1972; Melamed-Madjar a Tam, 1980). Exprese delta-endotoxinů, odvozených z B. thuringiensis, v geneticky modifikované kukuřici nabízí další způsob regulace zavíječe kukuřičného (Ostrinia nubilalis) a Sesamia spp., při snížení zátěže životního prostředí, vyplývající s používáním konvenčních insekticidů (Rice a Pilcher, 1999). Prostřednictvím systemické exprese Cry1Ab, je kukuřice NK603 × MON 810 efektivně chráněná před napadením těmito škůdci. 
Insekticidní účinek Cry1Ab se specificky váže na housenky cíleného škůdce. Vzhledem k tomu, že tento cílový hmyz představuje v zemědělském prostředí významný problém, je přímá regulace jeho populace v zemědělském prostředí důležitá a tudíž není považována za přímý nežádoucí účinek na prostředí. 
Vzhledem k tomu, že povrch savčích střevních buněk nemá specifická vazební místa nutná pro realizaci účinku Cry1Ab, tak savci a člověk nejsou citliví na toxické účinky tohoto proteinu (Hofmann et al., 1988b; Noteborn a Kuiper, 1995; Sacchi et al., 1986). 
Množství polních studií ukazuje, že kukuřice chráněná expresí Cry1Ab, může významně snížit riziko jejího sekundárního napadení běžnými patogenními a toxigenními plísněmi jako je Fusarium spp., a tím případně snížit obsah některých mykotoxinů jako je např. fumonisin (Bakan et al. 2002; Magg et al., 2002; Masoero et al., 1999; Munkvold, 1997, 2002). Vzhledem k tomu, že krmivo obsahující mykotoxiny může způsobit vážné choroby a dokonce i úhyn chovaných zvířat (Etzel, 2002; Hussein a Brasel, 2001; Huwig et al., 2001), je snížení výskytu těchto kontaminantů v kukuřici NK603 × MON 810 významnou nepřímou výhodou, spíše než rizikem pro ekologické interakce této kukuřice s cílovými organismy.

Stejně jako rodičovská linie MON 810, nepředstavuje kukuřice NK603 × MON 810 nějaké mimořádné riziko projevu nežádoucích environmentálních účinků v důsledku jejich interakcí s cílovými organismy. Z pěstování této kukuřice odolné vůči škůdcům vyplývají tyto potenciální výhody: 1) bezpečný způsob regulace cíleného škůdce, při zachování  užitečného hmyzu; 2) potenciál snížení množství používaných chemických širokospektrálních insekticidů; 3) vhodnost v systému integrované ochrany rostlin a udržitelnými způsoby zemědělského hospodaření; 4) možné snížení obsahu mykotoxinů v kukuřičném zrnu jako jsou např. fumonisiny, které jsou důsledkem poškození rostlin housenkami s následnou infekcí houbovými chorobami.  
Riziko možných okamžitých nebo opožděných účinků na životní prostředí způsobené přímými nebo nepřímými interakcemi mezi NK603 x MON 810 a  cílovým organismem je zanedbatelné, z tohoto důvodu není navržena žádná strategie pro management rizika.
e) Možné okamžité nebo opožděné účinky na životní prostředí způsobené přímými nebo nepřímými interakcemi mezi geneticky modifikovanou vyšší rostlinou a necílovými organismy, včetně vlivu na úroveň populací konkurentů, býložravců, případně symbiontů, parasitů a patogenů

Základní interakce NK603 × MON 810 s necílovými organismy životního prostředí se neodlišují od interakcí kukuřice konvenční, s výjimkou přímé expozice herbivorních organismů kukuřice k proteinům CP4 EPSPS a Cry1Ab, které jsou exprimovány rostlinou.  Necílové organismy zahrnují všechny organismy, zvířata a rostliny, které mohou být neúmyslně ovlivněny prostřednictvím specifických či nespecifických mechanismů způsobených nově exprimovanými proteiny. Teoreticky, by možná toxicita nově exprimovaných proteinů mohla ovlivnit populační dynamiku necílových organismů daného prostředí. 

Pravděpodobnost škodlivých environmentálních účinků kukuřice NK603 × MON 810, vyplývajících z expozice necílových organismů  vůči proteinům CP4 EPSPS a  Cry1Ab, je zanedbatelná. Hodnocení rizika, společně s komerčními zkušenostmi z pěstování rodičovských linií NK603 a MON 810, ukázalo, že riziko pro životní prostředí je zanedbatelné. S ohledem na znalosti v oblasti šlechtění, testování nových hybridů kukuřice a vyzkoušené vlastnosti NK603 × MON 810 na poli, neexistuje důvodné podezření, že by interakce této kukuřice, nebo jejích nově exprimovaných proteinů s necílovými organismy, byly odlišné od interakcí samotných rodičovských linií. Neexistuje žádný známý mechanismus, který by umožňoval, aby např. jeden z exprimovaných proteinů mohl ovlivnit interakci druhého proteinu s necílovými organismy, pokud jsou oba proteiny exprimovány na jedné rostlině (NK603 × MON 810).
Necíloví bezobratlí
1) Proteiny CP4 EPSPS 
Hybridy kukuřice NK603 × MON 810 zdědily genetickou modifikaci vnesenou do rodičovské linie NK603 a tím exprimují stejné proteiny CP4 EPSPS, které zodpovídají za toleranci ke glyfosátu. Stejné proteiny produkují další typy plodin vyvinutých společností Monsanto jako jsou glyfosát-tolerantní sója, cukrovka, bavlník a řepka.
CP4 EPSPS, je sice novým proteinem exprimovaný glyfosát-tolerantními plodinami,  není však novou látkou pro životní prostředí. Gen cp4 epsps, který je součástí vektorů, použitých pro genetickou modifikaci, je odvozený od půdní bakterie Agrobacterium sp. (kmen CP4). CP4 EPSPS je enzym který se podílí na šikimátové biosyntéze a nemá žádný cílový organismus a nemá žádné toxické účinky. Proteiny CP4 EPSPS jsou strukturně a funkčně podobné ostatním endogenním enzymům EPSPS v konzumovaných rostlinách a mikroorganismech. Dostupné informace o bezpečnosti proteinů CP4 EPSPS poukazují na jejich nezávadnost a na zanedbatelný potenciál vzniku škodlivých účinků na necílové organismy. Vzhledem k jejich přirozenému výskytu, společně s dlouhou historií expozice necílových organismů k CP4 EPSPS a dalších enzymů EPSPS, lze konstatovat, že tyto proteiny patří do skupiny bezpečných proteinů které nemají žádnou biologickou aktivitu směrem k dalším organismům.  Více informací viz. hodnocení rizika NK603 žádosti 44818/2006-3.2.-1-ZZP1.
2) Protein Cry1Ab
Hybridy kukuřice NK603 × MON 810 zdědily rovněž druhou genetickou modifikaci, která byla vnesena do rodičovské linie MON 810. Výsledkem této modifikace je exprese proteinu Cry1Ab, který zajišťuje ochranu proti cíleným hmyzím škůdcům z řádu motýlů (Lepidoptera). Ačkoliv Cry1Ab může být nově exprimovaným proteinem v kukuřici (a v dalších geneticky modifikovaných rostlinách), má za sebou již dlouhou historii bezpečného používání. Protein Cry1Ab, kódovaný genem  cry1Ab, který byl použit pro vytvoření kukuřice odolné proti hmyzu, společně s insekticidně aktivním core proteinem, aktivovaným v trávícím ústrojí housenek, jsou strukturně identické s trypsin rezistentními core proteiny obsaženými v mikrobiálních přípravcích, bezpečně používaných po mnoho desetiletí. Absence škodlivých účinků těchto mikrobiálních přípravků (Btk. obsahujících Cry1Ab) vůči necílovým organismům dokládají informace (Melin a Cozzi, 1990). Proteiny Btk  Cry1A jsou vysoce selektivní na hmyz z řádu motýlů (Lepidoptera) (Dulmage, 1981; Klausner, 1984; Aronson et al., 1986; Whiteley a Schnepf, 1986; MacIntosh et al., 1990). Tyto proteiny se vážou na specifické receptory trávícího ústrojí škůdců, hmyzu z řádu motýlů (Lepidoptera) (Wolfersberger et al., 1986; Hofmann et al., 1988a; Hofmann et al., 1988b; Van Rie et al., 1989; Van Rie et al., 1990) a nemají žádné zdraví škodlivé účinky na užitečný  nebo další necílový hmyz, včetně predátorů a parazitoidů lepidopter nebo na včely (Apis mellifera) (Cantwell et al., 1972; Krieg a Langenbruch, 1981; Flexner et al., 1986; EPA, 1988; Vinson, 1989; a Melin a Cozzi, 1990). 
Pro potvrzení a rozšíření výsledků pocházejících z testů s mikrobiálními přípravky (obsahující stejný protein Cry1Ab jaký se nachází v kukuřici MON 810 a kukuřici NK603 × MON 810), byl vyhodnocen možný vliv tohoto proteinu na několika reprezentativních necílových organizmech. Testované necílové druhy zahrnovaly a) larvy a dospělé včely (Apis mellifera L.), b) larvy zlatoočky obecné (Chrysoperla carnea), užitečného predátora; c) blanokřídlí (Brachymeria intermedia), užitečný hmyz, který parazituje na mouše domácí; d) slunéčko (Hippodamia convergens), užitečný dravý hmyz, a e) žížaly (Eisenia fetida), přestavitele detritivorních organismů v půdě. Listy MON 810 byly také použity pro hodnocení vlivu na necílové půdní organismy -  chvostoskoky (Folsomia candida). Kvůli možné expozici vodních bezobratlých vůči účinkům pylu kukuřice obsahujícího protein Cry1Ab, byl test toxicity proveden také na perloočce (Daphnia magna). 
Výsledky těchto studií ukázaly, že mortalita testovaných druhů (nepatřily mezi lepidoptery),  které byly vystaveni proteinu Cry1Ab, se významně neliší od mortality kontrolní skupiny.  Nebyly rovněž zaznamenány žádné významné škodlivé účinky na tři predátory (Coleomegilla maculata, Orius insidiosus a Chrysoperla carnea), kteří byli vystaveni působení pylu rostlin s obsaženým proteinem Cry1Ab  (Pilcher et al., 1997). Nebyly zaznamenány žádné účinky při krmení Folsomia candida a Oppia nitens  listy bavlníku, který obsahoval proteiny Cry1A(c) a Cry1Ab (Yu et al., 1997). Z výsledků polních pokusů z r. 1994 vyplývá absence rozdílů  mezi rostlinami kukuřice, které obsahovaly protein Cry1Ab a kontrolními rostlinami v kladení vajíček a  predaci/parasitismu přirozených nepřátel zavíječe kukuřičného (Orr a Landis, 1997). Tyto výsledky demonstrují bezpečnost proteinu Cry1Ab pro necílové organismy. 
Podle laboratorní studie (Losey et al.,1999) byla zpozorována citlivost larev motýla monarcha stěhovavého (Danaus plexippus) na Cry1Ab protein. V reakci na tuto studii prezentovala během dalších let řada vědců své výsledky na seminářích a konferencích zaměřených přímo na tuto problematiku. K lepšímu porozumění vlivu Bt pylu na motýla Danaus plexippus bylo vybráno pět oblastí výzkumu: 1) biologie motýla, 2) mobilita pylu kukuřice, 3) koncentrace pylu vzhledem k jeho účinku na larvy, 4) distribuce hostitelské rostliny klejicha vatočník (Asclepias curassavica), 5) vliv počasí. Bylo konstatováno, že expozice motýlů Danaus plexippus a Papilio podalirius k pylu kukuřice je v polních podmínkách velmi nízká (Sears et al, 2000a; Wraight et al, 2000). Závěry výzkumných prací byly následující: 1) migrace motýla monarcha stěhovavého a uvolňování pylu se nemusí shodovat, 2) monarcha stěhovavý preferuje kladení vajíček na rostliny klejichy na jiných místech, než v blízkosti rostlin kukuřice, 3) pyl kukuřice je těžký a má nízkou mobilitu (90 % zůstává ve vzdálenosti do 5 metrů od zdroje pylu; Sears et al.,2000a), 4) pyl insekt-tolerantní kukuřice ležící na listech hostitelské rostliny v koncentraci do 1100 zrn/cm-2 neměl žádný účinek na hmotnost vyvíjejících se larev nebo na jejich přežívání (Helmich et al.,2000a),  5) hustota populace klejichy je nejvyšší podél polních cest; uvnitř nebo v bezprostřední blízkosti kukuřičných polí je její výskyt slabší. Výsledky polních studií provedených v r. 2000 demonstrují, že housenky motýla monarcha stěhovavého přežily a vyvíjely se normálně na hostitelských rostlinách uvnitř polí s Bt kukuřicí během období uvolňování pylu (Anderson et al.,2000; Helmich et al.,2000b; Sears et al., 2000). Tyto výsledky podporují závěr, že je velmi nepravděpodobné, že by pyl Bt kukuřice měl významný vliv na redukci populace motýla Danaus plexippus.
3) Necíloví bezobratlovci, shrnutí
Závěrem lze konstatovat, že možné nežádoucí environmentální účinky kukuřice NK603 × MON 810 na necílové bezobratlovce, prostřednictvím jejich přímé nebo nepřímé ekologické interakce s touto kukuřicí, nebo prostřednictvím kontaktu s proteiny CP4 EPSPS a Cry1Ab jsou zanedbatelné. Rozsah testovaných druhů lze považovat za dostatečně reprezentativní spektrum představitelů bezobratlých všech částí pod- i nad-zemních ekosystémů, které interagují s kukuřicí.
Necílové rostliny
Kukuřice NK603 × MON 810 je ekvivalentní konvenční kukuřici s výjimkou vložených vlastností, tolerance vůči glyfosátu a ochranou proti hmyzu. Tyto vlastnosti představují pouze zanedbatelné riziko směrem k persistenci, invazivnosti nebo větší konkurenceschopnosti kukuřice NK603 x MON 810. Je velmi nepravděpodobné, aby se tato kukuřici lišila od konvenční kukuřice, např. jejím přímým nebo nepřímým soupeřením o přírodní zdroje, jakými jsou půda, voda nebo světlo. Lze konstatovat, že potenciál kukuřice NK603 × MON 810 způsobit škodlivé environmentální účinky na necílové rostliny, prostřednictvím soupeření o přírodní zdroje, je zanedbatelný. 
Necíloví obratlovci
Jak již bylo diskutováno v předchozím bodě d), potenciál možných přímých či nepřímých, okamžitých nebo opožděných škodlivých účinků, prostřednictvím interakce s necílovými bezobratlými, necílový rostlinami, nebo cílovými organismy, je zanedbatelný. Nejsou očekávány žádné nepřímé škodlivé trofické účinky na populační dynamiku obratlovců, kteří by mohli interagovat či jakkoli jinak záviset na o těchto (výše uvedených) organismech.  Zanedbatelný potenciál přímých škodlivých účinků na obratlovce byl již dříve demonstrován na základě rozsáhlých údajů o zdravotní nezávadnosti proteinů CP4 EPSPS a Cry1Ab (Harrison et al., 1996; Naylor, 1992). Toto potvrzují také výsledky krmné studie, prováděné na rychle rostoucích brojlerech, kteří byli krmeni zrnem kukuřice NK603 × MON 810 (Taylor et al., 2003). Výsledky shodně dokazují absenci přímých nebo opožděných škodlivých účinků CP4 EPSPS nebo Cry1Ab na testovaná zvířata. Je velmi nepravděpodobné, že by kukuřice NK603 × MON 810 nebo jí exprimované proteiny CP4 EPSPS a Cry1Ab mohly působit jakékoli okamžité, nebo opožděné škodlivé účinky na volně žijící zvířata, která jsou v blízkosti pokusných ploch, nebo dokonce konzumujících kukuřičné rostliny. 
Kukuřice NK603 × MON 810 a konvenční kukuřice, jsou s ohledem na jejich biologické a agronomické vlastnosti ekvivalentní. Lze tedy konstatovat, že ekologické interakce kukuřice NK603 × MON 810, s necílovými organismy prostředí, se neliší od interakcí konvenční kukuřice. Potenciální expozice necílových organismů CP4 EPSPS nevytváří mechanismus, který by mohl způsobovat škodlivé účinky. Vzhledem k vysoce selektivní insekticidní vlastnosti proteinu Cry1Ab na housenky cílených lepidopter, lze považovat potenciál škodlivých účinků na necílové organismy za zanedbatelný. Environmentální rizika vyplývající z ekologických interakcí necílových organismů s kukuřicí NK603 × MON 810 jsou tímto zanedbatelná. Některé studie s glyfosát tolerantní kukuřicí uvádějí, že vlastnost tolerance ke glyfosátu může pozitivně působit na výskyt užitečného hmyzu vzhledem k nárůstu množství hmoty plevelů v parcelách, kde se aplikoval glyfosát později po vzejití plevelů (Hough-Goldstein et al., 2002). Podobně i selektivní vlastnost ochrany proti škodlivému hmyzu v kukuřici NK603 x MON 810 může přinést významné výhody, (spíše než rizika pro necílové organismy) v rámci „polního“ a sousedního ekosystému. Tato vlastnost kukuřice umožňuje pěstitelům snížit množství používaných širokospektrálních insekticidů, což pozitivně ovlivňuje přítomnost užitečných druhů hmyzu daného ekosystému.

Riziko možných okamžitých nebo opožděných účinků na životní prostředí způsobené přímými nebo nepřímými interakcemi mezi NK603 x MO810                    a necílovými organismy je zanedbatelné, z tohoto důvodu není navržena žádná strategie pro management rizika.
f) Možné okamžité nebo opožděné účinky na lidské zdraví vyplývající z možných přímých nebo nepřímých interakcí mezi geneticky modifikovanou vyšší rostlinou a osobami přicházejícími s ní do styku
Kukuřice NK603 × MON 810 je z hlediska jejího složení a zdravotní nezávadnosti,  v podstatě rovnocenná odrůdám konvenční kukuřice. Agronomické a fenotypové vlastnosti této GM kukuřice se neodlišují od kukuřice konvenční s výjimkou její genetické modifikace (tolerance vůči glyfosátu a tolerance vůči hmyzu). Tyto nové vlastnosti jsou podmíněny expresí proteinů CP4 EPSPS a Cry1Ab. Teoreticky, může případná toxicita nebo alergenicita souviset s těmito novými proteiny, které byly vloženy do rodičovských linií kukuřice NK603 x MON 810. Exprese proteinů CP4 EPSPS a Cry1Ab představuje tedy vlastnost GMVR, která může, alespoň teoreticky, působit nežádoucí účinky na bezpečnost zdraví při práci, což je hodnoceno v této části.
Pokud by proteiny exprimované kukuřicí NK603 × MON 810 měly mít toxický nebo alergenní potenciál, mělo by to důsledky z hlediska změn pravidel bezpečnosti práce při manipulaci s kukuřicí. Veškeré možné změny bezpečnosti zdraví při práci s modifikovanou kukuřicí musí vyhodnoceny ve srovnání s kukuřicí konvenční. Jakékoli účinky kukuřice NK603 × MON 810 na bezpečnost zdraví při práci jsou velmi nepravděpodobné, a to i vzhledem k tomu, že žádné takové účinky nejsou známy pro rodičovské linie NK603 a MON 810.
Tato žádost je podávána za účelem získání souhlasu k uvádění kukuřice NK603 x MON 810 do životního prostředí. Osoby, které budou v kontaktu s touto kukuřicí budou pracovníci výzkumu a technici. Kontakt s rostlinami nebo zrnem kukuřice NK603 × MON 810 se neodlišuje od kontaktu (manipulace) s kukuřicí tradiční. Zdravotní nezávadnost proteinů CP4 EPSPS a Cry1Ab byla demonstrována na základě a) charakterizace každého proteinu, b) srovnání těchto proteinů se známými alergeny a toxiny, c) rychlého rozkladu proteinů v simulovaných trávících systémech, a d) hodnocení akutní toxicity proteinů na laboratorních potkanech. V každém výše uvedeném případě nebyly shledány žádné připomínky vzhledem k možným škodlivým účinkům na zdraví člověka.
Vedle rozsáhlého testování kukuřice NK603 × MON 810 v rámci polních pokusů v USA a v EU, byla od roku 2002 pěstována tato kukuřice v Severní Americe v komerčních podmínkách. Všechny tyto zkušenosti potvrzují, že rizika bezpečnosti zdraví při práci, která by souvisela s pěstováním, skladováním, manipulací, zpracováním a zkrmováním kukuřice NK603 × MON 810, včetně jejích rodičovských linií, se neodlišují od rizik spojených s konvenční kukuřicí.
Na základě zkušeností z oblastí, kde je NK603 × MON 810 komerčně využívána, lze konstatovat, že riziko vůči člověku, který přijde do kontaktu s touto GM kukuřicí se neodlišuje od rizika, vyplývajícího z kontaktu s kukuřicí tradiční.
Vzhledem k tomu, že riziko možných okamžitých nebo opožděných účinků na lidské zdraví vyplývající z možných přímých nebo nepřímých interakcí mezi NK603 × MON 810 a osobami přicházejícími s ní do styku je zanedbatelné, není navrhována žádná strategie pro management tohoto rizika.
g) Možné okamžité nebo opožděné účinky na zdraví zvířat a důsledky pro potravní řetězce vyplývající z konzumace geneticky modifikovaného organismu nebo genetického produktu, který je určen k použití jako krmivo
Nové proteiny CP4 EPSPS a Cry1Ab, přestavují pro GMVR vlastnosti, které mohou, alespoň teoreticky, způsobit škodlivé účinky směrem k zdravotní nezávadnosti krmiva. Tato žádost je podávána pro získání povolení k provádění polních pokusů a nezahrnuje použití vyprodukovaného materiálu pro běžné krmení.
Významné změny nutriční hodnoty, nebo zdravotní nezávadnosti vyplývající z použití této kukuřice jako krmiva, mohou mít potenciálně za následek změnu vlastností zvířat jako je např. změna růstu, užitkovost, produkce mléka nebo zhoršení zdraví chovaných zvířat. Jakékoli nežádoucí účinky kukuřice NK603 × MON 810 s ohledem na zdravotní nezávadnost krmiva jsou velice nepravděpodobné; žádné takové účinky nebyly pozorovány ani u rodičovských linií  NK603 a MON 810. 
Na základě staletí zkušeností s tradiční kukuřicí v Evropě je možno považovat potenciál vzniku škodlivých účinků kukuřice, na zdraví krmených zvířat, za zanedbatelný. NK603 × MON 810 je ve své podstatě shodná s kukuřicí tradiční, s výjimkou vnesených vlastností – tolerance ke glyfosátu a škůdcům. Nezávadnost proteinů CP4 EPSPS a Cry1Ab, které jsou nositeli těchto vlastností, již byla zodpovězena v rámci žádostí Monsanta pro NK603 (C/ES/00/01) a MON 810  (C/FR/95/12-02).
Hybrid kukuřice NK603 × MON 810 obsahuje vlastnosti vložené do kukuřice NK603 a MON 810. Vzhledem k tomu, že nejsou prokázány významné interakce mezi CP4 EPSPS a Cry1Ab, lze učinit závěr, že zdravotní nezávadnost proteinů, které jsou exprimovány samostatně v rodičovských liniích NK603 a MON 810, není u hybridu NK603 × MON 810 změněna. Z toho vyplývá, že kukuřice NK603 × MON 810 použitá jako krmivo, je stejně bezpečná jako konvenční kukuřice. Výsledky 42-denní studie na brojlerech potvrzují bezpečnost kukuřice NK603 × MON 810 (včetně jejích obsahových složek) jako krmiva, včetně proteinů CP4 EPSPS a Cry1Ab, jejichž nízký obsah byl nalezen v zrnech kukuřice NK603 × MON 810 (Taylor et al., 2003). Zkušenosti s chovanými zvířaty, která byla krmena kukuřicí NK603 × MON 810 (např. v Severní Americe od roku 2002), neposkytují žádné informace o potenciálních škodlivých účincích na tato zvířata.

Tato žádost je určena pro nakládání s geneticky modifikovanou kukuřicí v režimu uvádění do životního prostředí (polní pokusy) a nezahrnuje běžné krmivářské využití vyprodukovaného zrna (případně jiného biologického materiálu kukuřice). Nicméně riziko NK603 × MON 810, pro krmivářské, ale i potravinářské využití, je možno považovat za zanedbatelné. Vzhledem k tomu, že riziko možných okamžitých nebo opožděných účinků na zdraví zvířat a důsledky pro potravní řetězce vyplývající z konzumace NK603 × MON 810 bylo vyhodnoceno jako zanedbatelné, není navrhována žádná strategie pro management tohoto rizika.
h) Možné okamžité nebo opožděné účinky na biogeochemické procesy vyplývající z možných přímých a nepřímých interakcí geneticky modifikovaného organismu a cílových a necílových organismů v okolí uvádění geneticky modifikovaného organismu do životního prostředí
     Pěstování kukuřice má přímý vliv na biogeochemické procesy prostřednictvím kultivace půdy, hnojení a případně i založením monokultury. NK603 × MON 810 se neodlišuje od tradiční kukuřice, má stejnou morfologii, vývoj, výnos, schopnost rozšiřování, citlivost k chorobám a škůdcům. Vliv NK603 × MON 810 na úroveň živin v půdě je rovněž stejný jako u kukuřice tradiční, geneticky nemodifikované. Teoreticky by potenciální expozice necílových organismů, které jsou součástí biogeochemických procesů, vůči proteinům CP4 EPSPS a Cry1Ab v NK603 × MON 810, mohla být vlastností GMVR, která může mít přímý škodlivý účinek na biogeochemické procesy. 
     Potenciální toxicita proteinů zděděných v kukuřici NK603 × MON 810 pro dekompozitory nebo detritivorní organismy může ovlivňovat biogeochemické procesy, kterých se tyto organizmy účastní a změnit koloběh živin daného prostředí. Toto je však velmi nepravděpodobné, hybrid  NK603 × MON 810 byl vytvořen konvenčním křížením linií NK603 a MON 810,  každá exprimující daný protein  samostatně; žádné takové účinky pro tyto rodičovské linie nebyly popsány.
    V průběhu svého životního cyklu na poli, kukuřice NK603 × MON 810 interaguje s množstvím necílových bezobratlých, kteří se podílí na biogeochemických procesech v půdě. Bylo demonstrováno, že proteiny CP4 EPSPS a Cry1Ab, které jsou exprimovány v kukuřici NK603 × MON 810, představují zanedbatelné riziko škodlivých účinků prostřednictvím přímých nebo nepřímých interakcí s necílovými organismy, včetně představitelů detrivorních organismů, které se účastní rozkládajících procesů v půdě (viz body d., e.).
    Populace bakterií a hub jsou velmi důležité pro udržení dobrého zdravotního stavu a kvality půdy. Společenstva půdních mikroorganismů které zprostředkovávají biogeochemické procesy jsou vysoce komplexní a často charakterizované vysokou diverzitou mikroorganismů (Tiedje et al.,1999). Diverzita a abundance těchto organismů, jejich mikrobiální procesy jsou významně ovlivňovány biotickými faktory (dynamika a vlastnosti společenstev), abiotickými faktory (druh a struktura půdy, vodní kapacita, environmentální podmínky, pH) a využíváním půdy (technologie zpracování půdy, plodina a předplodiny). Agronomické operace jako např. hnojení nebo způsoby kultivace mají obrovský vliv na populace mikroorganismů, skladbu druhů, kolonizaci a biochemické procesy (Alexander, 1961). Zemědělské prostředí se vyznačuje velkou variabilitou mikrobiálních populací.
     Ačkoliv proteiny CP4 EPSPS a Cry1Ab, přítomné v rozkládající se hmotě NK603 × MON 810 jsou považovány za nově produkované proteiny v kukuřici, tak nejsou nové pro půdní prostředí. Geny cp4 epsps a Cry1Ab, které byly použity pro genetickou modifikaci této kukuřice, byly získány z genomu dvou známých půdní bakterií: Agrobacterium sp. (kmen CP4) a Bacillus thuringiensis subsp. kurstaki. Proteiny CP4 EPSPS patří do dobře charakterizované skupiny proteinů EPSPS, které jsou běžně přítomné v bakteriích, houbách, řasách a všech vyšších rostlinách. Většina dekompositorů vlastně produkuje vlastní proteiny EPSPS. Dekompositoři a interagující půdní detritofágové jsou tak vystaveni dlouhodobě různým přirozeně se vyskytujícím EPSPS proteinům, takže není důvod se domnívat, že by  nějaký EPSPS protein mohl negativně ovlivňovat procesy dekompozice. Toxický mechanismus proteinu Cry1Ab byl důkladně popsán a je známo, že je vysoce specifický pro housenky konkrétního hmyzu, škůdce z řádu motýlů (Lepidoptera). Potenciální účinnost tohoto proteinu vůči mikrooganismům je zanedbatelná. Navíc lze konstatovat, že protein Cry1Ab se v půdě rychle rozkládá (Sims a Holden, 1996, Palm et al., 1994, West et al., 1984; West, 1984; a Pruett et al., 1980). Rychlost rozkladu je dalším podpůrným faktem absence škodlivých účinků Cry1Ab na organismy, podílející se na dekompozici, a na necílové organismy v půdě obecně. Komerční zkušenosti z pěstování různých CP4 EPSPS produkujících glyfosát tolerantních plodin a Cry1Ab produkujících insekt-tolerantních plodin neodhalily žádné škodlivé nebo nežádoucí účinky na biogeochemické procesy nebo na úrodnost půdy.
    Je velmi nepravděpodobné, že by existoval jakýkoliv rozdíl mezi NK603 × MON 810 a konvenční kukuřicí s ohledem na jejich přímý vliv na úrodnost půdy. Je rovněž velmi nepravděpodobné, že by přímá nebo nepřímá interakce mezi touto kukuřicí a dekompository nebo detritivorními organismy v prostředí, mohla způsobit jakékoli přímé nebo opožděné škodlivé účinky na procesy dekompozice nebo na koloběh živin v půdě. Environmentální riziko projevu nežádoucích účinků na biogeochemické procesy, způsobené interakcí NK603 × MON 810 s cílovými nebo necílovými (půdními) organismy, je zanedbatelné. 
     Glyfosát tolerantní plodiny (včetně NK603 × MON 810) poskytují pěstitelům možnost nové kontroly zaplevelení prostřednictvím použití glyfosátu v rostoucí plodině. Glyfosát je znám jako častý nástroj používaný v technologiích minimálního zpracování půdy, které mají pozitivní vliv na životní prostředí. Je známo, že tyto minimalizační technologie např. snižují riziko eroze půdy a splavování živin do okolního prostředí. Lze předpokládat, že vliv minimalizačních technologií na biogeochemické procesy bude spíše pozitivní. Lze rovněž předpokládat, že použití glyfosátu v plodinách jako je NK603 × MON 810 podpoří rozšíření těchto půdoochranných  technologií.  
Vzhledem k tomu, že riziko možných okamžitých, nebo opožděných účinků na biogeochemické procesy vyplývající z možných přímých a nepřímých interakcí NK603 × MON 810 a cílových a necílových organismů v okolí uvádění GMO do životního prostředí lze považovat za zanedbatelné, není navrhována žádná strategie pro management tohoto rizika.
i) Možné okamžité nebo opožděné přímé a nepřímé účinky na životní prostředí v důsledku použití specifických pěstebních, sklizňových nebo zpracovatelských technik pro geneticky modifikované rostliny v případě, že se tyto techniky liší od technik běžně používaných při nakládání s odpovídajícími nemodifikovanými vyššími rostlinami 
Ve srovnání s konvenční kukuřicí, je jakákoliv z nových vlastností hybridu kukuřice NK603 × MON 810 omezena pouze na toleranci vůči glyfosátu a ochranu proti hmyzu tak, jak byly tyto vlastnosti zděděny z rodičovských linií NK603 a MON 810. Pokud by genetické informace vložené do GMVR mohly změnit její agronomické nebo environmentální vlastnosti a to způsobem, že by testování těchto plodin v polních podmínkách vyžadovalo použití nějakých specifických postupů pěstování, následné péče či způsobu sklizně, rozdílné od běžné používaných zemědělských postupů, pak by tyto nové nebo specifické techniky mohly způsobit nežádoucí účinky na životní prostředí. 

Pokud by bylo nezbytné zajistit jiný způsob pěstování, následné péče a techniky sklizně pro zajištění úspěšné realizace plánovaných pokusů, pak by takové nové techniky mohly ovlivnit, alespoň teoreticky, biotické nebo abiotické vlastnosti prostředí, ve kterém je plodina pěstována. 

     Kukuřice NK603 × MON 810 je shodná s kukuřicí tradiční (s výjimkou vlastnosti tolerance ke glyfosátu a ochrany proti škodlivému hmyzu) a tak nevyžaduje žádné specifické pěstební, sklizňové nebo zpracovatelské techniky. Možnost použití glyfosátu v rostoucí plodině lze považovat za nový nástroj regulace zaplevelení. V souladu se směrnicí  Rady 91/414 EHS lze definovat potenciál možných okamžitých nebo opožděných, přímých nebo nepřímé účinků na životní prostředí vzhledem k použití tohoto herbicidu v NK603 za zanedbatelný. Z informací poskytnutých v Annexu II souboru údajů pro účinnou látku glyfosát podle směrnice 91/414/EHS  vyplývá, že doporučované aplikace tohoto produktu v glyfosát tolerantních plodinách nevytváří žádná nová rizika, která by byla neakceptovatelná jak pro člověka, tak i pro životní prostředí. Glyfosát byl proto zařazen do „evropského“ seznamu účinných látek používaných v ochraně rostlin (podle směrnice 91/414/EHS, Annex I). 
Závěrem lze konstatovat, že nebyly identifikovány žádné vlastnosti geneticky modifikované kukuřice, které by byly škodlivé vůči životnímu prostředí, způsobené změnou specifických pěstebních, sklizňových nebo zpracovatelských technik. Kultivace, vedení nebo sklizeň spojená s plánovanými polními pokusy s NK603 × MON 810 působí na životní prostředí stejně jako kultivace jakékoliv jiné kukuřice.  
     Pěstování NK603 x MON 810 může mít pozitivní vliv jak v oblasti herbicidní ochrany tak i směrem k životnímu prostředí (viz.bod h, ve spojení s půdo-ochrannými minimalizačními technologiemi zpracování půdy). Glyfosát má přijatelné ekotoxigologické vlastnosti (viz. zápis glyfosátu na Annex I , v rámci směrnice 91/414/EHS).
     Glyfosát-tolerantní kukuřice může přinést pěstitelům:
•	způsob regulace zaplevelení pomocí širokospektrálního herbicidu
•	novou účinnou látku pro ošetření během růstu plodiny                                                    
•	zvýšenou flexibilitu ošetření ( dle aktuálního stavu zaplevelení)                                     
•	nákladově efektivní způsob ochrany                                                                                        
•	unikátní kompatibilitu se systémy minimálního zpracování půdy (půdoochranné technologie)
Půdoochranné technologie pozitivně ovlivňují kvalitu půdy, vodní režim, snižují riziko půdní eroze, vyplavení živin a pesticidů do povrchových vod, vylepšují prostředí pro řadu organismů, snižují produkci oxidu uhličitého a spotřebu pohonných hmot  (Chevrier a Barbier, 2002; Dies Jambrino a Fernandez-Anero, 1997; Edwards et al., 1988; Hebblethwaite, 1995; Reicosky et al., 1995; Ruiz et al., 2001; Warburton and Klimstra, 1984). Další možné vlastnosti vyplývající z pěstování této kukuřice prostřednictvím její odolnosti vůči škodlivému hmyzu zahrnují: 1) bezpečný způsob regulace cíleného škůdce, při zachování  užitečného hmyzu; 2) potenciál snížení množství používaných chemických širokospektrálních insekticidů (Rice a Pilcher, 1999); 3) vhodnost v systému integrované ochrany rostlin a udržitelnými způsoby zemědělského hospodaření; 4) možné snížení obsahu mykotoxinů jako jsou fumonisiny v kukuřičném zrnu (Munkvold et al.,1999; Masoero et al., 1999).  

Vzhledem k tomu, že riziko možných okamžitých nebo opožděných přímých a nepřímých účinků na životní prostředí v důsledku použití specifických pěstebních, sklizňových nebo zpracovatelských technik pro NK603 × MON 810 je zanedbatelné, není navrhována žádná strategie pro management tohoto rizika.

 V Bratislavě, dne 18.11. 2008

                                                                                                         …………………………….  
                                                                                                               Ing. Martin Singer   	                 		
                                                                                                                                  pověřený zástupce společnosti 
                                                                                                                                 MONSANTO SLOVAKIA, s.r.o.         

Literatura

Zde je uveden rozsáhlý přehled literatury, který může sloužit pro případné další studium problematiky. Text dokumentu se neodkazuje na všechny zde uváděné citace, což by nemělo být považováno za chybu, ale za výběr z přehledu literatury relevantní pro sestavení dokumentu. Přehled literatury obsahuje 128 referencí.

AGPM. (1999) Dispersion du pollen en production de mais consommation. Etude réalisée dans le cadre de comité de biovigilance.
Alexander, M. (1961) Introduction to soil microbiology. John Wiley and Sons.
Anderson, P., Hellmich, R. and Lewis, L. (2000) Bt pollen and monarch butterflies: research update. Joint Annual Meeting: Entomological Society of Canada and Entomological Society of America, To be published.
Anglade, P. (1972) Les Sesamia. Entomologie appliqué à l'agriculture.  II, Lépidoptéres, II, 1389-1400.
Aronson, A.I., Beckman, W. and Dunn, P. (1986) Bacillus thuringiensis and related insect pathogens. Microbiol. Rev. 50, 1, 1-24.
Bakan, B., Mecion, D., Richard-Molard, D. and Cahagnier, B. (2002) Fungal growth and Fusarium Mycotoxin content in isogenic traditional maize and genetically modified maize grown in France and Spain. J. Agric. Food Chem., 50, 728-731.
Baum, J.A. (1998) Transgenic Bacillus thuringiensis. Phytoproction, 79, 127-130.
Baum, J.A., Johnson, T.B. and Carlton, B.C. (1999) Bacillus thuringiensis natural and recombinant bioinsecticide products. Methods in biotechnology, 5: Biopesticides: use and delivery, 189-209.
Betz, F.S., Hammond, B.G. and Fuchs, R.L. (2000) Safety and advantages of Bacillus thuringiensis-protected plants to control insect pests. Reg. Toxicology and Pharmacology, 32, 156-173.
Beck, E., Ludwig, G., Auerswald, E.A., Reiss, B. and Schaller, H. (1982) Nucleotide sequence and exact localization of the neomycin phosphotransferase gene from transposon Tn5. Gene, 19, 327-36.
Bevan, M., Barnes, W.M. and Chilton, M.D. (1983) Structure and transcription of the nopaline synthase gene region of T-DNA. Nucleic Acids Res., 11, 369-385.
Bodet, J.M., Straebler, M. and Broucqsault, L.M. (1994) Type de jachère et couvert. Receuil des communications du colloque "Jachères 94", 19-41.
Brown, S.M. and Santino, C.G. (1995) Enhanced expression in plants. United States Patent, Patent number 5.424.412.
Bulla, L.A., Kramer, K.J. and Davidson, L.I. (1977) Characterization of the entomocidal parasporal crystal of Bacillus thuringiensis. Journal of Bacteriology, 375-383.
Cantwell, G.E., Lehnert, T. and Fowler, J. (1972) Are biological insecticides harmful to the honey bee? American bee journal, 294-296.
Castanera, P. (1986) Plagas del Maiz. IV Jornadas Técnicas sobre el Maiz, Lérida, Plaga, 1-24.
Chevrier, A. and Barbier, S. (2002) Performances économiques et environnementales des techniques agricoles de conservation des sols. Création d'un référentiel et premiers résultats (Mémoire de fin d'études). Institut National de la Recherche Agronomique de Versailles-Grignon. Association pour la Promotion d'une Agriculture Durable.
Commission Decision. (2004) Commission Decision of 19 July 2004 concerning the placing on the market, in accordance with Directive 2001/18/EC of the European Parliament and the Council, of a maize product (Zea mays L. line NK603) genetically modified for glyphosate tolerance. Official Journal 295/35, 2004/643/EC.
Commission Decision. (2005) Commission Decision of 3 March 2005 authorising the placing on the market of foods and food ingredients derived from genetically modified maize line NK603 as novel foods or novel food ingredients under Regulation (EC) No 258/97 of the European Parliament and of the Council. Official Journal 2005/448/EC.
Craig, W.F. (1977) Production of hybrid corn seed. Corn and Corn Improvement, 671-719.
Crickmore, N., Zeigler, D.R., Feitelson, J., Schnepf, E., Van Rie, J., Lereclus, D., Baum, J. and Daen, D.H. (1998) Revision of the nomenclature for the Bacillus thuringiensis pesticidal crystal proteins. Microbiology and Molecular Biology Reviews, 62, 807-813.
Devos, Y., Reheul, D. and De Schrijver, A. (2005) Review: The co-existence between transgenic and non-transgenic maize in the European Union: a focus on pollen flow and cross fertilization. Environ. Biosatety Res., 4, 71-87.
Dicke, F.F. and Guthrie, W.D. (1988) The most important corn insects. Corn and Corn Improvement, Third edition, 769-880.
Dulmage, H.T. (1981) Insecticidal activity of isolates of Bacillus thuringiensis and their potential for pest control. Microbial control of pests and plant diseases 1970-1980. Burger, H.D., Vol. 11, pp. 193-222.
Dies Jambrino, J.I. and Fernandez-Anero. (1997) Resultados en la recuperacion de la biodiversidad en el Raco de l'Olla (Albufera de Valencia) tras la aplicacion selectiva de un herbicida de baja peligrosidad. Bol. San. Veg. Plagas, 23, 27-37.
Donovan, W.P. (1991) CryIIIB crystal protein gene from Bacillus thuringiensis. United States Patent, 5.073.632.
Dubelman, S., Ayden, B.R., Dudin, Y.A., Bookout, J.T. and Jiang, C. (2005) Aerobic Soil Degradation of the CP4 EPSPS Protein. Monsanto Technical Report, MSL-19332.
Edwards, W.M., Norton, L.D. and Redmond, C.E. (1988) Characterizing macropores that affect infiltration into notilled soil. J. Soil Sci., 52, 483-487.
EFSA. (2003a) Opinion of the Scientific Panel on genetically modified organisms on a request from the Commission related to the notification (reference CE/ES/00/01) for the placing on the market of herbicide-tolerant genetically modified maize NK603, for import and processing, under Part C of Directive 2001/18/EC from Monsanto. The EFSA Journal, Question No EFSA-Q-2003-003, 1-14.
EFSA. (2003b) Opinion of the scietific panel on genetically modified organisms on a request from the Commission related to teh safety of foods and food ingredients derived from herbicide-tolerant genetically modified maize NK603, for which a request for placing on the market was submitted under Article 4 of the Novel Food Regulation (EC) No 258/97 by Monsanto. The EFSA Journal, Question No EFSA-Q-2003-002, 1-14.
EPA. (1988) Guidance for the reregistration of pesticide products containing Bacillus thuringiensis as the active ingredient. NTIS PB 89-164198, 1-70.
English, L. and Slatin, S.L. (1992) Mode of action of delta-endotoxins from Bacillus thuringiensis: a comparison with other bacterial toxins. J. Biochem. Molec. Biol., 22, 1-7.
Etzel, R.A. (2002) Mycotoxins. JAMA, 287, 425.
Flexner, J.L., Lighthart, B. and Croft, B.A. (1986) The effects of microbial pesticides on non-target, beneficial arthropods. Agriculture, ecosystems and environment, 16, 203-254.
Fraley, R.T., Rogers, S.G., Horsch, R.B., Sanders, P.R., Flick, J.S., Adams, S.P., Bittner, M.L., Brand, L.A., Fink, C.L., Fry, J.S., Galluppi, G.R., Goldberg, S.B., Hoffmann, N.L. and Woo, S.C. (1983) Expression of bacterial genes in plant cells. Proc. Natl. Acad. Sci. USA, 80, 4803-7.
Goss, J.A. (1968) Development, physiology and chemistry of corn and wheat pollen. The botanical review, 333-358.
Granval, P., Aliaga, R. and Soto, P. (1993) Effets des pratiques agricoles sur les lombriciens (Lumbricidae), les bécassines des marais (Gallinago gallinago) et dans la valeur pastorale du marais de la Dives (Calvados). Gibier Faune Sauvage, 10, 59-73.
Hallauer, A.R. (1995) Potential for outcrossing and weediness of genetically modified insect protected corn.
Halsey, M.E., Remund, K.M., Davis, C.A., Qualls, M., Eppard, P.J. and Berberich, S.A. (2005) Isolation of maize from pollen-mediated gene glow by time and distance. Crop Sci., 45, 2172-2185.
Hansen, L. (1999) Non-target effects of Bt corn pollen on the monarch butterfly (Lepidoptera Danaidae). Abstracts from the 54th Annual meeting North Central Branch of the Entomological Society of America.
Harrison, L. A., M. R. Bailey, et al. (1996). “The expressed protein in glyphosate-tolerant soybean, 5- enolypyruvylshikimate-3-phosphate synthase from Agrobacterium sp. strain CP4, is rapidly digested in vitro and is not toxic to acutely gavaged mice.” Journal of Nutrition 126(3): 728-740.
Hebblethwaite, J.F. (1995) The contribution of no-till to sustainable and environmentally beneficial crop production: a global perspective. Conservation technology information center, 1-11.
Hellmich, R.L., Lewis, L.C. and Pleasants, J.M. (2000a) Monarch feeding behavior and Bt pollen exposure risks to monarch in Iowa. Presented at the USDA Monarch Workshop, To be published.
Hellmich, R.L., Lewis, L.C. and Pleasants, J.M. (2000b) Survival of monarch larvae in Bt and non-Bt field corn. Presented at the USDA Monarch Data Review, To be published.
Herrero, M.P. and Johnson, R.R. (1980) High temperature stress and pollen viability of maize. Crop Science, 20, 796-780.
Hillyard, J.R., Deng, M.Y. and Lirette, R.P. (2000) Molecular analysis to determine the genetic stability of Roundup Ready® corn event NK603 across additional generations. Monsanto Technical Report, MSL 17062.
Hicks, D. A. and P. R. Thomison (2004). “Corn Management.” Corn: Origin, History, Technology, and Production Chapter 3.2: 481-522.
Hoekstra, F.A., Crowe, L.M. and Crowe, J.H. (1989) Differential desiccation sensitivity of corn and Pennisetum pollen linked to their sucrose contents. Plant. cell and environment, 12, 83-91.
Hofmann, C., P. Luthy, et al. (1988). “Binding of the delta endotoxin from Bacillus thuringiensis to brush- border membrane vesicles of the cabbage butterfly (Pieris brassicae).” Eur J Biochem 173(1): 85-91.
Hofmann, C., H. Vanderbruggen, et al. (1988). “Specificity of Bacillus thuringiensis delta-endotoxins is correlated with the presence of high-affinity binding sites in the brush border membrane of target insect midguts.” Proc. Natl. Acad. Sci. USA 85(21): 7844-7848.
Hough-Goldstein, J., VanGessel, M. and Witmar, J. (2002) Manipulation of weed communities to enhance ground-dwelling predator populations in corn. Poster presentation at 2002 National meeting for the Entomological Society of America, Ft. Launderdale, FL.
Huber, H.E. and Lüthy, P. (1981) Bacillus thuringiensis delta-endotoxin: composition and activation. Pathogensis of invertebrate microbial diseases, 209-234.
Hussein, S. and Brasel, J.M. (2001) Toxicity, metabolism, and impact of mycotoxins on humans and animals. Toxicology, 167, 101-134.
Huwig, A., Freimund, S., Käppeli, O. and Dutler, H. (2001) Mycotoxin detoxication of animal feed by different adsorbents. Toxicology Letters, 122, 179-188.
Ignoffo, C.M. (1973) Effects of entomopathogens on vertebrates. Ann N Y Acad Sci, 217, 141-72.
Jones, M.D. and Newell, L.C. (1948) Longevity of pollen and stigmas of grasses: buffalo grass, Buchloe dactyloides (Nutt.) Engelm, and corn, zea mays L. Journal of Am. Soc. of Agronomy, 40, 195-204.
Kania, J., Keck, P., Levine, E. and Sanders, P. (1995) Molecular Analysis of insect protected maize line MON 810. Monsanto Technical Report, MSL 14382.
Kay, R., Chan, A., Daly, M. and McPherson, J. (1987) Duplication of CaMV 35S Promoter sequences creates a strong enhancer for plant genes. Science, 236, 1299-1302.
Kiesselbach, T.A. (1949) The structure and reproduction of corn. Nebraska agricultural experiment station bulletin, 161, 1-66.
Klee, H.J., Muskopf, Y.M. and Gasser, C.S. (1987) Cloning of an Arabidopsis thaliana gene encoding 5-enolpyruvylshikimate- 3-phosphate synthase: sequence analysis and manipulation to obtain glyphosate-tolerant plants. Mol. Gen. Genet., 210, 437-42.
Klausner, A. (1984) Microbial insect control. Biotechnology, 408-419.
Krieg, A. and Langenbruch, G.A. (1981) Susceptibility of arthropod species to Bacillus thuringiensis. In Burges, H.D. (ed.) Microbial control of pests and plant diseases 1970-1980, pp. 837-896.
Lamppa, G.K., Morelli, G. and Chua, N.H. (1985) Structure and developmental regulation of a wheat gene encoding the major chlorophyll a/b-binding polypeptide. Mol. Cell. Biol., 5, 1370-8.
Lonnquist, J.H. and Jugenheimer, R.W. (1943) Factors affecting the success of pollination in corn. Journal of the American society of agronomy, 923-933.
Losey, J.E., Rayor, L.S. and Carter, M.E. (1999) Transgenic pollen harms monarch larvae. Nature, 399, 214.
Luna, V., Figueroa, J.M., Baltazar, B.M., Gomez, R.L., Townsend, R. and Schoper, J.B. (2001) Maize pollen longevity and distance isolation requirement for effective pollen control. Crop Sci., 41, 1551-1557.
Ma, B.L., Subedi, K.D. and Reid, L.M. (2004) Crop ecology, management & quality - extent of cross-fertilization in maize by pollen from neighboring transgenic hybrids. Crop Sci, 44, 1273-1282.
MacIntosh, S.C., Stone, T.B., Sims, S.R., Hunst, P.L., Greenplate, J.T., Marrone, P.G., Perlak, F.J., Fischhoff, D.A. and Fuchs, R.L. (1990) Specificity and efficacy of purified Bacillus thuringiensis proteins against agronomically important insects. J. Invertebr. Pathol., 56, 258-66.
Magg, T., Melchinger, A.E., Klein, D. and Bohn, M. (2002) Relationship between European corn borer resistance and concentration of mycotoxins produced by Fusarium spp. in grains of transgenic Bt maize hybrids, their isogenic counterparts, and commercial varieties. Plant Breeding, 121, 146-454.
Mamarot, J. and Rodriguez, A. (1994) Etude du salissement des sols par la jachère en région Midi-Pyrénées. Recueil des communications du colloque "Jachères", 107-111.
Masoero, F., Moschini, M., Rossi, F., Prandini, A. and Pietri, A. (1999) Nutritive value, mycotoxin contamination and in vitro rumen fermentation of normal and genetically modified corn (Cry1A(B)) grown in northern Italy. Maydica, 44, 205-209.
 Matsuoka, M., Ka, Y., Tanaka, Y., Ozeki, Y. and Moto, N. (1987) Nucleotide sequence of cDNA encoding the small subunit of ribulose-1,5-bisphosphate carboxylase from maize. J. Biochem, 102, 673-676.
Melamed-Madjar, V. and Tam, J. (1980) Safety to nontarget invertebrates of Lepidopteran strains of Bacillus thuringiensis and their beta-exotoxins. Safety of Microbial Insecticides, 149-168.
Melin, B.E. and Cozzi, E.M. (1990) Safety to nontarget invertebrates of lepidopteran strains of Bacillus thuringiensis and their Beta exotoxins. Safety of microbial insecticides, 149-167.
McElroy, D., Blowers, A.D., Jenes, B. and Wu, R. (1991) Construction of expression vectors based on the rice actin 1 (Act1) 5' region for use in monocot transformation. Mol Gen Genet, 231, 150-60.
McElroy, D., Zhang, W., Cao, J. and Wu, R. (1990) Isolation of an efficient actin promoter for use in rice transformation. Plant Cell, 2, 163-171.
McElwain, E.F. and Spiker, S. (1989) a wheat cDNA clone which is homologous to the 17 kd heat-shock protein gene family of soybean. Nucleic Acids Res., 17, 1764.
Messeguer, J. (2003) Gene flow assessment in transgenic plants. Review of Plant Biotechnology and Applied Genetics, 73, 201-212.
Munkvold, G. (2002) Nontarget effects of Bt corn on pathogenic and toxigenic fungi. Leopold Center for sustainable Agriculture, 11, 42-44.
Munkvold, G.P., Hellmich, R.L. and Rice, L.G. (1999) Comparison of fumonisin concentrations in Kemels of transgenic Bt Maize hybrids and non-transgenic hybrids. Plant disease, 83, 130-138.
Munkvold, G.P., Hellmich, R.L. and Showers, W.B. (1997) Reduced Fusarium ear rot and symptomless infection in kernels of maize genetically engineered for European corn borer resistance. Phytopathology, 87, 1071-1077.
Noteborn, H.P. and Kuiper, H.A. (1994) Safety assessment strategies for genetically modified plant products: a case study of Bacillus thuringiensis-toxin tomato. Biosafety of foods derived by modern biotechnology, BATS.
Naylor, M.W. (1992) Acute oral toxicity study of Btk HD-1 tryptic core protein in albino mice. Monsanto Technical Report, MSL 11985.
Odell, J.T., Nagy, F. and Chua, N.H. (1985) Identification of DNA sequences required for activity of the cauliflower mosaic virus 35S promoter. Nature, 313, 810-812.
OECD. (2002) Consensus document on compositional considerations for new varieties of maize (Zea mays): key food and feed nutrients, anti-nutrients and secondary plant metabolites. Organization of European Cooperation and Development, Series on the Safety of Novel Foods and Feeds, OECD ENV/JM/MONO (2002)25.
OECD. (2003) Series on harmonisation of Regulatory Oversight in Biotechnology, No. 27. Consensus document on the biology of Zea mays subsp. mays (Maize). OECD document, ENV/JM/MONO(2003)11.
Orr, D.R. and Landis, D.A. (1997) Oviposition of European corn borer (Lepidoptera: Pyralidae) and impact of natural enemy populations in transgenic versus isogenic corn. Biological and microbiological control, 90, 905-909.
Padgette, S.R., Re, D.B., Barry, G.F., Eichholtz, D.E., Delannay, X., Fuchs, R.L., Kishore, G.M. and Fraley, R.T. (1996) New weed control opportunities: development of soybeans with a Roundup Ready gene. CRC Handbook, 4, 53-84.
Palm, C.J., Schaller, D.L., Donegan, K.K. and Seidler, R.J. (1996) Persistence in soil of transgenic plant produced Bacillus thuringiensis var. kurstaki delta-endotoxin. Can.J.Microbiol., 42, 1258-1262.
Palm, C.J., Donegan, K., Harris, D. and Seidler, R.J. (1994) Quantification in soil of Bacillus thuringiensis var. kurstaki delta-endotoxin from transgenic plants. Molecular Ecology, 3, 145-151.
Pleasants, J.M., Hellmich, R.L., Dively, G.P., Sears, M.K., Stanley-Horn, D.E., Mattila, H.R., Foster, J.E., Clark, T.L. and Jones, G.D. (2001) Corn pollen deposition on milkweeds in and near cornfields. Proc. Natl. Acad. Sci. USA, 98, 11919-11924.
Pilcher, C.D., Obrycki, J.J., Rice, M.E. and Lewis, L.C. (1997) Preimaginal development, survival and field abundance of insect predators on transgenic Bacillus thuringiensis. Biological control, 26, 446-454.
Pruett, C.J.H., Burges, H.D. and Wyborn, C.H. (1980) Effect of exposure to soil on potency and spore viability of Bacillus thuringiensis. J. Invertebr. Pathol., 35, 168-174.
Puchta, H. (1999) Double-strand break-induced recombination between ectopic homologous sequences in somatic plant cells. Genetics, 152, 1173-1181.
Raynor, G.S., Ogden, E.C. and Hayes, J.V. (1972) Dispersion and deposition of corn pollen from experimental sources. Agronomy Journal, 64, 420-427.
Reicosky, D.C., Kemper, W.D., Langdale, G.W., Douglas, C.L. and Rassmussen, P.E. (1995) Soil organic matter changes resulting from tillage and biomass production. J. Soil and Water Cons., 50, 253-261.
Rice, M.E. and Pilcher, C.D. (1999) Bt corn and insect resistance management: farmer perceptions and educational opportunities. a poster presented at the 1999 meeting of the Entomological Society of America.
Rochester, D.A., Winer, J.A. and Shah, D.M. (1986) The structure and expression of maize genes encoding the major heat shock protein, hsp 70. The EMBO journal, 5, 451-458.
Rogers, S.G. (2000) Promoter for transgenic plants. United States Patent, Patent number 6.018.100.
Rossman, E.C. (1949) Freezing injury of inbred and hybrid maize seed. Agronomy Journal, 574-583.
Ruiz, P., Novillo, C., Fernandez-Anero, J. and Campos, M. (2001) Soil arthropods in glyphosate tolerant and isogenic maize lines under different soil/weed management practices. 1st World Congress on Conservation Agriculture.
Sacchi, V.F., Parenti, P., Hanozet, G.M., Giordana, B., Lüthy, P. and Wolfersberger, M.G. (1986) Bacillus thuringiensis toxin inhibits K+ -gradient-dependent amino acid transport across the brush border membrane of Pieris brassicae midgut cells. FEBS Letters, 204, 213-218.
Sears, M. and Stanley-Horn, D. (2000) Impact of Bt corn pollen on monarch butterfly populations. 6th International Symposium on the Biosafety of Genetically Modified Organisms.
Shaw, R.H. (1988) Climate requirement. Corn and Corn Improvement, 609-638.
Sims, S.R. and Holden, L.R. (1996) Insect bioassay for determining soil degradation of Bacillus thuringiensis subsp. kurstaki CryIA(b) protein in corn tissue. Environmental entomology, 25, 659-664.
Southern, E.M. (1975) Detection of specific sequences among DNA fragments separated by gel electrophoresis. J. Mol. Biol., 98, 503-517.
Taylor, M.L., Hartnell, G.F., Riordan, S.G., Nemeth, M.A., Karunanandaa, K., George, B. and Astwood, J.D. (2003) Comparison of broiler performance when fed diets containing grain from Roundup Ready (NK603), YieldGard x Roundup Ready (MON 810 x NK603), non-transgenic control, or commercial corn. Poultry Science, 82, 443-453.
Tiedje, J.M., Asuming-Brempong, S., Nusslein, K., Marsh, T.L. and Flynn, S.J. (1999) Opening the black box of soil microbial diversity. Appl. Soil Ecol., 13, 109-122.
Van Rie, J., S. Jansens, et al. (1989). “Specificity of Bacillus thuringiensis delta-endotoxins-importance of specific receptors on thebrush border membrane of the mid-gut of target insect.” Eur. J. Biochem. 186: 239-247.
Van Rie, J., S. Jansens, et al. (1990). “Receptors on the brush border membrane of the insect midgut as determinants of the specificity of Bacillus thuringiensis Delta-endotoxins.” Applied and environmental microbiology: 1378-1385.
Van Mellaert, H., Van Rie, J., Hofmann, C. and Reynaerts, A. (1988) Insectidical crystal proteins from Bacillus thuringiensis: mode of action and expression in transgenic plants. Conference on biotechnology, Biological pesticides and novel plant-pest resistance for insect pest management.
Vinson, S.B. (1989) Potential impact of microbial insecticides on beneficial arthropods in the terrestrial environment. Safety of Microbial Insecticides, 43-64.
Vieira, J. and Messing, J. (1987) Production of single-stranded plasmid DNA. Methods Enzymol, 153, 3-11.
Warburton, D.B. and Klimstra, W.D. (1984) Wildlife use of no-till and conventionally tilled corn fields. J. Soil and Water Cons, 39, 327-330.
West, A.W. (1984) Fate of the insecticidal, proteinaceous parasporal crystal of Bacillus thuringiensis in soil. Soil Biol. Biochem, 16, 357-360.
West, A.W., Burges, H.D., White, R.J. and Wyborn, C.H. (1984) Persistence of Bacillus thuringiensis parasporal crystal insecticidal activity in soil. J. Invertebr. Pathol., 44, 128-133.
Whiteley, H.R. and Schnepf, H.E. (1986) The molecular biology of parasporal crystal body formation in Bacillus thuringiensis. Annu Rev Microbiol, 40, 549-76.
Wilkes, G. (1989) Maize: domestication, racial evolution, and spread. Foraging and farming-the evolution of plant exploration, 440-455.
Wilkes, H.G. (1972) Maize and its wild relatives. Science, 177, 1071-1077.
White, P.J. and Pollack, L.M. (1995) Corn as a food source in the United States: Part II. Processes, Products, Composition, and nutritive values. Cereal Foods World, 40, 756-762.
Wolfersberger, M. G., C. Hofmann, et al. (1986). “Interaction of Bacillus thuringiensis delta-endotoxin with membrane versicles insolated from lepidoteran larval midgut.” Bacterial protein toxins: 237-238.
Wraight, C.L., Zangerl, A.R., Carroll, M.J. and Berenbaum, M.R. (2000) Absence of toxicity of Bacillus thuringiensis pollen to black swallowtails under field conditions. PNAS, 97, 7700-7703.
Widner, W.R. and Whiteley, H.R. (1989) Two highly related insecticidal crystal proteins of Bacillus thuringiensis subsp. kurstaki possess different host range specificities. J Bacteriol, 171, 965-74.
Wu, F. (2006) Mycotoxin reduction in Bt corn: potential economic, health, and regulatory impacts. Transgenic Research, 15, 277-289.
Wych, R.D. (1988) Production of hybrid seed corn. Corn and Corn Improvement: Agronomy Monograph, 18, 565-607.
Yamamoto, T. and Powell, G.K. (1993) Structure and function of the insecticidal protein produced by Bacillus thuringiensis. Recent Adv. Mol. Biochem. Res. Proteins, Proc. IUBMB Symp. Protein Struct. Funct., 137-144.
Yu, L., Berry, R.E. and Croft, B.A. (1997) Effects of Bacillus thuringiensis toxins in transgenic cotton and potato on Folsomia candida (Collembola: Isotomidae) and Oppia nitens (Acari: Orbatidae). Ecotoxicology, 90, 113-118.
Zhong, H., Sun, B., Warkentin, D., Zhang, S., Wu, R., Wu, T. and Sticklen, M.B. (1996) The competence of maize shoot meristerns for integrative transformation and inherited expresssion of transgenes. Plant Physiol., 110, 1097-1107